Справа № 2а-232/11
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а-232/11

Головуючий у 1-й інстанції: Скуляк І.А.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

17 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Охрімчук І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 17 грудня 2019 року (м.Чернівці) у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. В своїй заяві посилалася на те, що 30.12.2014 року Першотравневим районним судом м. Чернівці видано виконавчий лист на виконання судового рішення по справі №2а-232/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці про зобов`язання здійснити перерахунок призначеної державної (основної) і додаткової пенсії згідно закону, який знаходиться на виконанні в Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області. Вказує, що 25.11.2019 року відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області йому повернуто виконавчий лист без виконання, оскільки юридичну-особу боржника припинено. Тому, просить замінити сторону виконавчого провадження Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці на правонаступника Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в адміністративній справі №2а-232/11.

Ухвалою Першотравневого районного суду міста Чернівці від 17 грудня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження його правонаступником. В апеляційній скарзі зазначає, що в даному випадку правонаступником боржника є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. Зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області добровільно не виконано судове рішення та не спростовано факт правонаступництва боржника.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що 25.04.2019р. гр. ОСОБА_1 знято з обліку як отримувача пенсії в Головному управлінні та направлено до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області атестат про припинення виплати, тому вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження задоволенню не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 30.12.2014 року Першотравневим районним судом м. Чернівці видано виконавчий лист на виконання судового рішення по справі №2а-232/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці про зобов`язання здійснити перерахунок призначеної державної (основної) і додаткової пенсії згідно закону, який знаходиться на виконанні в Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

17.10.2019 року відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Дячок І.М. повернуто виконавчий лист без виконання, оскільки юридичну-особу боржника припинено.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі ст.52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Абзацом 1 ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Зі змісту наведених норм слідує, що обов`язковою умовою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття однієї із сторін виконавчого провадження.

Вказаними нормами визначено підстави, за наявності яких судом може бути замінено сторону виконавчого провадження, а саме: наявність відкритого виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення та вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок реорганізації.

Частиною 1 ст.379 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Статтею 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" передбачено, що юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу, перетворення (реорганізації) або в результаті ліквідації за рішенням, прийнятим засновниками (учасниками) юридичної особи або уповноваженим ним органом, за судовим рішенням або за рішенням державного органу, прийнятим у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України у чинній редакції суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За правилами статті 19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі.

Статтею 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

У справі "Матківська проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Колегія суддів зазначає, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Ухвалу Першотравневого районного суду міста Чернівці від 17 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі м.Чернівці про перерахунок пенсії скасувати.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі м. Чернівці його правонаступником на Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 березня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Охрімчук І.Г.