Справа № 420/117/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/117/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Корой С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області () № 253-VII від 04.07.2019 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 ».

- зобов`язати Новоіванівську сільську раду Арцизького району Одеської області () надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення особистого селянського господарства (за межами населених пунктів) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування позовних вимог позивачем в адміністративному позові зазначено, що 10.06.2019 ОСОБА_1 подано до Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів).

Як стверджує позивач, до поданого клопотання ним було додано графічні матеріали, а саме викопіювання відділу в Арцизькому районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області з матеріалів оновлення планово-графічних матеріалів Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, копії паспорту, картки платника податків та інші документи, що підтверджують відсутність набуття земельних ділянок відповідного призначення.

У позові вказано, що 09 липня 2019 року представник позивач отримав лист відповідача від 08.07.2019, яким було повідомлено, що рішенням Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області № 253-VII від 04.07.2019 позивачу відмовлено у наданні дозволу у зв`язку з невідповідністю місця розташування.

На думку позивача, відповідачем порушено порядок розгляду поданого ОСОБА_1 клопотанням та порядку голосування при прийнятті оскаржуваного рішення, а саме:

- перед внесенням на розгляд в межах пленарного засідання клопотання позивача не було розглянуто відповідною постійною комісією сільської ради, яка не надала своїх висновків, рекомендацій (відсутні протоколи її засідань з даного приводу);

- згідно протоколу поіменного голосування від 04.07.2019 року при прийнятті рішення відповідач зазначає, що зареєстровано 8 депутатів, також згідно витягу з протоколу пленарного засідання від 04.07.2019 року встановлено, що на засіданні також присутній і бере участь сільський голова ОСОБА_2 , який доповідає по питанням порядку денного, однак у голосуванні участі не бере, та не пояснюються причини його не голосування;

- згідно протоколу поіменного голосування від 04.07.2019 року при прийнятті рішення Відповідач зазначає, що зареєстровано 8 (вісім) депутатів, у рядку «За» також зазначена цифра «вісім», однак у графі «результати голосування» відсутні дані про голоси «ЗА» від присутніх депутатів, натомість зазначений голос «проти» від вісьмох депутатів. Що не дає можливості однозначно тлумачити як саме проголосували депутати за прийняття рішення

Окрім того, позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні відповідача причиною відмови зазначено «у зв`язку з невідповідністю місця розташування». У витязі з протоколу пленарного засідання від 04.07.2019 року зазначено, що згідно технічної документації по коригуванню схеми поділу земель колективної власності запитувана позивачем ділянка відноситься до земель, які не підлягають поділу в натурі та використовуються сумісно.

Таким чином, як вказує позивач, підставою відмови позивачу в оскаржуваному рішенні відповідача від 04.07.2019 року стала інформація з технічної документації по коригуванню Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки КСП «Новоіванівське» Арцизького району Одеської області, виготовленої у 2002 році. Згідно пояснювальної записки Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки КСП «Новоіванівське» Арцизького району Одеської області, розробленої Одеським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук у 2000 році, яка в подальшому скорегована у 2002 році ТОВ «Вектор» м. Одеса (в частині збільшення орних земель, та встановлення додаткової площі земель в розмірі 250,61 га, які підлягають поділу), не підлягають поділу і повинні використовуватися сумісно сільськогосподарські землі 999,8 га, в т.ч.: 453,1 га пасовищ, 64,8 га сіножатей, 27,0 га тутовників, а також 439,3 га орних земель, що підлягають залуженню, 15,6 га виноградників (орні землі і виноградники розташовані на ділянках з деградованими ґрунтами, на схилах крутизною більше 5 та засолених грунтах заплав). Технічна документація по корегуванню Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Новоіванівське» Арцизького району Одеської області 2002 року не містить відомостей щодо змін площі земель, які не підлягають поділу та повинні використовуватись сумісно згідно Схеми поділу земель колективної власності 2000 року. Експлікація земель колективної власності, яка приведена в додатку 2.3 до Схеми поділу встановлює такі ж самі дані.

Як стверджує позивач, зазначена Схема поділу земель була розроблена саме для поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) і була обов`язковою для процедури видачі членам колишнього КСП «Новоіванівське» документів про право власності на земельну ділянку, на той час - державних актів. Землі, які віднесені до тих, що не підлягають поділу і повинні використовуватись сумісно, залишились у колективній власності членів колишнього КСП «Новоіванівське», і з 01 січня 2019 року перейшли до комунальної власності відповідача - Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області згідно закону № 2498-УІІ від 10.07.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні». Відмова ж відповідача, визначена у рішенні від 04.07.2019 року, не відповідає нормам Земельного кодексу України, який передбачає вичерпні причини відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, і не містить жодного обґрунтування, тому є протиправною.

Враховуючи вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 13.01.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_3 та відкрито провадження у адміністративній справі.

Вказаною ухвалою судом встановлено сторонами строки для подання заяв по суті справи та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст.262 КАС України.

28.04.2020 року до суду від відповідача за вх.№ЕП/800/20 надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками, згідно переліку, який у ньому наведено (а.с.57-69).

Так, у відзиві зазначено, що Новоіванівська сільська рада Арцизького району Одеської області позов не визнає у повному обсязі та просить суд відмовити в його задоволенні виходячи з наступного.

З посиланням на приписами ст.14, ч.2 ст.19 Конституції України, ч.1 ст.81, ч.1-3 ст.116, ч.6, ч.7ст.118, ст.121 Земельного кодексу України, відповідач зазначає, що згідно проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, який виготовлений ТОВ «Вектор» (2012 р.), представникам відповідача та депутатам сільської ради відомо, що для відведення таких земельних ділянок визначено певний масив. Бажане місце розташування земельної ділянки, що зазначене у викопіюванні до клопотання позивача, не є в межах масиву, що визначений для відведення таких земельних ділянок. Разом з тим, з огляду на технічну документацію по коригуванню Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області (ТОВ «Веткор» 2002 р.), встановлено, що бажана земельна ділянка розташована на землях позначених жовтим кольором та згідно умовних позначень не підлягають поділу в натурі і повинні використовуватись сумісно. Крім цього, ці землі мають умовні знаки - ^, в шаховому порядку, якими визначають пасовища.

Таким чином, як стверджує відповідач, розглядаючи клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства та доданих графічних матеріалів до нього, з огляду на наявну Технічну документацію по коригуванню Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, враховуючі умовні позначення, депутати сільської ради голосували «проти», в результаті чого прийнято негативне рішення по клопотанню позивача.

У відзиві відповідач зазначає, що спірне рішення прийняте на підставі та у формі, яка передбачена чинним законодавством України.

Крім того, відповідач вказує, що п. 21 розділу Х «Перехідні положення» Закону України № 2498-VIII встановлено, що з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності. Отже термін «вважається» не означає, що такі землі перейшли до комунальної власності. При цьому бажана позивачем земельна ділянка не зареєстрована як земля комунальної власності, оскільки процес передачі у комунальну власність не завершений.

Також, на думку відповідача вимога ОСОБА_1 про зобов`язання Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області прийняти позитивне рішення є втручанням в його дискреційні повноваження, тому також не підлягає задоволення за додаткових причин.

31.01.2020 року (вх. №ЕП/1003/20) засобами електронної пошти (а.с.70-74) та 03.02.2020 року (вх. №4756/20) засобами поштового зв`язку (а.с.75-79) від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач не визнає посилання відповідача на додані до відзиву матеріали, оскільки вони виготовлені з частковим використанням матеріалів позивача із внесенням до них змін в електронному вигляді без підтвердження компетенції автора цих змін, неможливо встановити, чи існує взагалі Проект землеустрою, оскільки відповідач надав тільки частину документів, а не весь проект з усіма документами в ньому. Такі докази не є належними і допустимими. Крім того, вказує позивач, навіть якщо такий проект землеустрою наявний, то чим саме він або технічна документація по коригуванню Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) встановлює невідповідність місцю розташуванню об`єкта вимогам законів невідомо; про те, що даний проект або технічна документація встановлює таку невідповідність, також не зазначає відповідач.

На думку позивача, саме по собі розташування бажаної земельної ділянки поза межами даного проекту і розташування бажаної земельної ділянки на землях пасовищ не належить до обґрунтованої підстави для відмови у задоволенні клопотання позивача. Разом з тим, вищезазначене обґрунтування відмови у задоволенні клопотання позивача відповідач зазначив лише у відзиві на позов, але ані в самому рішенні, ані в протоколі пленарного засідання ради такого посилання немає. Водночас, відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив іншу причину відмови із посиланням на інший документ, обґрунтування застосовування якого у відзиві не деталізує. Таким чином, на думку позивача, відповідач продовжує протиправну діяльність та намагається виправдати своє незаконне рішення, посилаючись вже на інше, додаткове обґрунтування відмови у задоволенні клопотань позивача.

Станом на 13.03.2020 року заперечень на адресу суду не надходило.

Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, дана адміністративна справа вирішується судом 13.03.2020 року у межах строку, визначеного ст. 258 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позов, відповіді на відзив і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

10.06.2019 року ОСОБА_1 через свого представника звернувся до Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області із клопотанням щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області (за межами населених пунктів) (а.с.14).

У клопотанні підтверджено, що право безоплатної передачі у власність земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням ОСОБА_1 не використав.

Згідно переліку, зазначеного у клопотанні, до нього ОСОБА_1 через свого представника було надано наступні документи: викопіювання з матеріалів оновлення планово-графічних матеріалів Новоіванівської сільської ради від 30.05.2019 на 1 арк.; копії паспорту та картки платника податків, довіреності представника від 03.05.2019; інформація відділу в Арцизькому районі ГУ Держгеокадастру від 10.06.2019; інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо суб`єкта від 07.06.2019.

04.07.2019 року Новоіванівською сільською радою Арцизького району Одеської області () за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства, керуючись п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні, ст.12, ст.118 Земельного кодексу України, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» прийнято рішення № 253-VII «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » (а.с.17).

Так, пунктом 1 зазначеного рішення ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності у зв`язку з невідповідністю місця розташування.

Відповідно до протоколу поіменного голосування № 14 від 04.07.2019 вісім присутніх та зареєстрованих депутатів (загальна кількість депутатів сільської ради 14) проголосували «проти». При цьому у графі «проти» таблиці вказано позначку «--», а у графі «за» зазначено цифру « 8» (а.с. 18).

Супровідним листом від 08.07.2019 № 02-08/147 Новоіванівська сільська рада Арцизького району Одеської області направила Іванову В.С. рішення від 04.07.2019 № 253-VII «Про відмову у надані дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » (а.с.16).

Вважаючи дії рішення Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області () № 253-VII від 04.07.2019 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » - протиправними, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 2 статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Частинами 2,3 ст.22 Земельного кодексу України передбачено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Пунктом "б" ч.1 ст.81 Земельного кодексу України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно п. "б" ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 гектара.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

За змістом статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність встановлені статтями 118, 122 ЗК України.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до п. 6, 7, 8 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Таким чином, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні такого дозволу, який розширеному тлумаченню не підлягає, а саме, невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 10 грудня 2013 року у справі №21-358а13 та в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі №545/808/17, від 05 березня 2019 року у справі №360/2334/17.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не заперечується конституційне право позивача щодо безоплатної передачі земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства.

В той же час, суд зазначає, що визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого "земельного" питання. У світлі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Як встановлено судом, відповідач посилається на Схему поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) КСП «Новоіванівське» Арцизького району Одеської області, замовником якого було Одеське обласне управління земельних ресурсів на підставі договору № 100 від 24.01.2002 та яке виготовлено Одеським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук.

Також відповідач, обґрунтовуючи невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, посилається на рішення Арцизької районної ради «Про затвердження Схем поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колективних сільськогосподарських підприємств Арцизького району» від 19.12.2000 № 254-ХХІІІ.

В свою чергу, на замовлення Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області від 25.07.2002 ТОВ «Вектор» розроблено Технічну документацію по коригуванню Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колективного сільськогосподарського підприємства «Новоіванівське» Арцизького району.

Згідно висновку Арцизького районного відділу земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах від 21.11.2002 № 111 Технічна документація по коригуванню схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колективного сільськогосподарського підприємства «Новоіванівське» Арцизького району розроблена ТОВ «Вектор» погоджена.

Технічною документацією визначені: загальна площа земель колективної власності, які підлягають поділу 3515,01 га (збільшилось на 171,71 га), у т.ч. ріллі 3325,71 (збільшилось на 183,01 га) га, виноградників - 171 га (зменшилось на 11,3 га), садів - 18,30 га; земельні масиви, що можуть бути поділені на земельні частки (паї) без обмежень в часі - 3515,01 га; виведено з обробітку - 78,9 га земель (масиви №№ 9, 11, 12, 13, 29, 42); додатково підлягає поділу без обмежень в часті - 250,61 га земель (масиви № 21а, 36а, 46, 47, 48, 49, 50); кількість власників сертифікатів - 998 чол.

Рішенням Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області від 14.08.2002 № 23 затверджено Технічну документацію по коригуванню схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колективного сільськогосподарського підприємства «Новоіванівське».

Відповідно до приписів ст. 45 Закону України «Про землеустрій» схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць розробляються з метою визначення перспективи щодо використання та охорони земель, для підготовки обґрунтованих пропозицій у галузі земельних відносин, організації раціонального використання та охорони земель, перерозподілу земель з урахуванням потреби сільського, лісового та водного господарств, розвитку сіл, селищ, міст, територій оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення тощо.

Схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць розробляються щодо території відповідного району, села, селища, міста.

Схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель району розробляються за рішенням районної ради.

Схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель села, селища, міста розробляються за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Схема землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці включає: а) завдання на складання схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці; б) пояснювальну записку; в) рішення відповідного органу місцевого самоврядування про розроблення схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці; г) характеристику природних умов адміністративно-територіальної одиниці; ґ) інформацію про сучасний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці (включаючи обмеження у використанні земель); д) картограму категорій земель у розрізі угідь у межах відповідної території; е) картограму агровиробничих груп ґрунтів та крутизни схилів; є) еколого-економічне обґрунтування використання та охорони земель; ж) техніко-економічні показники схеми землеустрою; з) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; и) інформацію про перспективний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці; і) схему запланованих заходів щодо раціонального використання та охорони земель; ї) матеріали погодження схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальної одиниці, визначені статтею 186 Земельного кодексу України.

Предметом перевірки в рамках даної адміністративно справи є наявність у відповідача законодавчо визначених підставі для відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою.

Так, як вже зазначалось вище, у спірному рішенні підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідачем визначено невідповідність місця розташування.

Приписи статті 118 ЗК України таку невідповідність об`єкта вимогам поділяють на не відповідність об`єкта вимогам: законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Так, складання Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) пов`язано з порядком передачі власникам земельної частки (паю) в натурі із площі сільськогосподарських угідь колективної власності у відповідності з Указом Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та постановою Кабінету Міністрів України від 12 лютого 1996 р. N 187 "Про стан реформування земельних відносин".

Згідно Методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій, затверджених Державним комітетом України по земельних ресурсах Міністерства сільського господарства і продовольства України № 47/172/48 від 04.06.1996, Схеми в залежності від забезпеченості необхідною землевпорядною документацією розробляються за повною або скороченою програмою.

При складанні Схем визначається черговість поділу земель колективної власності з урахуванням обмежень, обумовлених технологічними і екологічними особливостями їх використання.

Місце розташування та першочерговість виділення земельних ділянок визначаються з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до проектів роздержавлення і приватизації земель сільськогосподарських підприємств і організацій та іншої технічної документації. 2.4. Складанню Схеми передують підготовчі роботи, які включають в себе аналіз земельно-кадастрових, статистичних і плановокартографічних матеріалів, результатів польових вишукувань і обстежень земельного фонду з метою встановлення фактичного стану використання земель підприємства, розрахунків проведеного паювання земель, виходячи з інтересів окремих співвласників, їх об`єднань та інтересів суспільства в досягненні еколого-економічної стабілізації землекористування, раціонального використання земель та їх охорони.

В процесі підготовчих робіт збираються, систематизуються і вивчаються такі матеріали: 1) плани землеволодінь і землекористувань підприємств в масштабах 1:10000 або 1:25000; 2) матеріали проектів землеустрою, розроблених на територію господарств до передачі земель у колективну власність, проектів встановлення меж сільських та селищних Рад і меж населених пунктів, проектів роздержавлення і приватизації земель; 3) технічна документація по видачі державних актів на право колективної власності на землю; 4) матеріали передпроектних і прогнозних розробок по підприємству, а також тих регіональних розробок, виконання заходів яких може вплинути на рішення щодо організації передачі громадянам у власність сільськогосподарських угідь у розмірі земельної частки (паю); 5) матеріали ґрунтових обстежень та їх коригувань, радіологічних зйомок та зйомок іншого техногенного забруднення території; 6) шкали бонітування грунтів орних земель, багаторічних насаджень і природних кормових угідь (1993 р.); 7) дані про кількість громадян, які мають право на земельну частку (пай) в розрізі населених пунктів, відомості про розміщення та потужність виробничих центрів господарства

На Схемі виділяються земельні масиви, що можуть бути поділені на земельні частки (паї) без обмежень в часі, в тому числі ділянки першочергової приватизації, а також земельні масиви, які поділяються на земельні частки (паї) після закінчення певного технологічного сільськогосподарського циклу. Крім того, визначаються: - земельні ділянки, що поділяються одночасно без подрібнення в натурі на окремі паї (зрошувані угіддя, сади, виноградники, хмільники, ягідники тощо); - земельні ділянки, що не підлягають поділу і повинні використовуватись сумісно (угіддя, законсервовані, виходячи з екологічних умов; невеликі площі сільськогосподарських угідь, в результаті поділу яких на окремі земельні ділянки стає неможливим механізований обробіток ґрунту).

З метою уточнення площі сільськогосподарських угідь підприємства, що підлягають поділу на земельні частки (паї) в натурі, визначаються площі, які необхідні для створення системи полезахисних лісових смуг і захисних лісових насаджень, будівництва протиерозійних гідротехнічних споруд, створення системи природних територій в агроландшафтах, мережі польових доріг та площі деградованих і забруднених земель, що підлягають консервації.

Із земель, що можуть приватизуватися без обмежень у їх подальшому використанні, виділяються ділянки першочергового поділу на земельні частки (паї). Кількість і розмір ділянок першочергового поділу встановлюються в залежності від наявності бажаючих одержати земельні частки (паї) в натурі, кількості і розміщення населених пунктів, конфігурації масивів земель колективної власності, співвідношення і розміщення сільськогосподарських угідь, напрямів господарської діяльності, яка визначається з урахуванням ландшафтних умов, особливостей поселенської мережі тощо.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, щобажана позивачем земельна ділянка розташована на землях, позначених жовтим кольором (а.с. 39), та які згідно умовних позначень не підлягають поділу в натурі і повинні використовуватись сумісно.

Згідно зазначених вище Методичних рекомендацій до земельних ділянок, що не підлягають поділу і повинні використовуватись сумісно, відносяться, в т.ч. але не виключно, невеликі площі сільськогосподарських угідь, в результаті поділу яких на окремі земельні ділянки стає неможливим механізований обробіток ґрунту.

В свою чергу, відповідні схеми розробляються з метою визначення перспективи щодо використання та охорони земель, для підготовки обґрунтованих пропозицій у галузі земельних відносин, організації раціонального використання та охорони земель, перерозподілу земель з урахуванням потреби сільського, лісового та водного господарств, розвитку сіл, селищ, міст, територій оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного призначення, природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення тощо.

Затверджена рішенням Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області від 14.08.2002 № 23 Схема поділу земель КСП «Новоіванівське» є чинною, а тому цілком обґрунтовано врахована при прийнятті рішення за результатами розгляду клопотання позивача.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що оскаржувана відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства позивачу обумовлена розташуванням бажаної земельної ділянки на землях, які відповідно до затвердженої рішенням Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області від 14.08.2002 № 23 Схеми поділу земель КСП «Новоіванівське» не підлягають поділу в натурі і повинні використовуватись сумісно, що цілком узгоджується з визначеною ч. 7 ст. 118 ЗК України підставою для відмови в наданні дозволу, а саме невідповідність місця розташування об`єкта вимогам схеми землеустрою, яка затверджена у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зважаючи на вищевикладене, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем спірне рішення прийнято в межах повноважень, у передбачений законодавством спосіб, з урахуванням всебічного дослідження всіх обставин спірних правовідносин, що мають значення для прийняття рішень, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії не належать задоволенню в повному обсязі.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241- 246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області () № 253-VII від 04.07.2019 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 » та про зобов`язання Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області () надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області для ведення особистого селянського господарства (за межами населених пунктів) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відповідач - Новоіванівська сільська рада Арцизького району Одеської області (вул. Кооперативна, 32, с.Нова Іванівка, Арцизький район, Одеська обл., 68430; ).

Суддя С.М. Корой

.