Справа № 487/9033/19
Суддя: Сухаревич З. М.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/9033/19
Провадження № 2-а/487/35/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Дорош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2019 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, в якому просить: скасувати постанову Серія ЕАК №1801410 від 29.11.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 28.11.2019 року близько 10 год. керуючи автомобілем Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_1 , він рухався в м. Миколаєві по вул. Степова зі сторони просп. Центрального у напрямку вул. Гречишникова. Перед виїздом на вул. Гречишникова знаходиться дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», перед яким він здійснив коротку зупинку і, переконавшись у відсутності на головній дорозі транспортних засобів, здійснив поворот на вул. Гречишникова. Після здійснення повороту він був зупинений інспектором, який запитав чи бачив він дорожній знак 2.2. Він відповів, що бачив і здійснив коротку зупинку. Взявши його документи, інспектор склав постанову. На його прохання надати фото- чи відео- докази інспектор відповів що фото- і відео- зйомка не здійснювалась. Жодних доказів він не надав. Копію постанови він не отримував, у зв`язку з тим, що їхав у відрядження і попросив надіслати поштою. Звертає увагу, що в копії постанови, яку він отримав поштою, наявні розбіжності в датах, а саме, постанова від 29.11.2019 року, а дат скоєння правопорушення 28.11.2019 року. З вищевикладеного, постанову Серія ЕАК №1801410 від 29.11.2019 вважає незаконною та необґрунтованою в зв`язку з невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, а тому вона підлягає скасуванню.

16.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

04.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що поліцейський врахував всі необхідні обставини при розгляді справи та виніс постанову відповідно до чинного законодавства.

Дослідивши матеріали та надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 29.11.2019 о інспектором УПП в Миколаївській області Бабенко А.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК № 1801410, якою ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Volkswagen Caddy н.з. НОМЕР_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

Згідно даної постанови правопорушення полягає в тому, що 28.11.2019 09:35:41 м. Миколаїв, вул. Гречишникова 54Б водій порушив вимогу дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, чим порушив вимоги п. 8.4 ПДР Порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, у вказаній постанові відсутні будь-які посилання на ці докази.

Враховуючи, що за ч. 1 ст. 122 КУпАП протокол не складається (ст. 258 КУпАП), на час розгляду поліцейським УПП в Миколаївській області справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 були відсутні належні докази, які б підтверджували наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Такі докази не були надані і в суді. Отже доводи позивача жодним доказом не спростовані.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Натомість, наданий суду відеозапис взагалі не містить фіксації події правопорушення, а зафіксовано лише процедуру розгляду справи. А наданий до відзиву рапорт не є офіційним документом, оскільки носить інформаційний характер, а свідки моменту скоєння даного правопорушення відсутні.

Окрім цього, відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відтак, не може суд прийняти до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються.

Суд звертає увагу, що статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, матеріали вказаної адміністративної справи не містять належних доказів правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.2, 5-15, 73-77, 90, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕАК №1801410 від 29.11.2019, складену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУПАП скасувати.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України, місцезнаходження: 54056, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повне рішення суду складено 05.03.2020.

Суддя: З.М. Сухаревич