Справа № 140/431/20
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/431/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі- відповідач, ГУ ПФУ у Волинській обл.) про визнання дій щодо відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії протиправними, зобов`язання провести перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2018, згідно з документами пенсійної справи та додатково поданими документами - інформації прокуратури Волинської області від 22.01.2019 №19-22 вих-19, без обмеження її максимального розміру та у подальшому здійснювати її нарахування та виплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 №505).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів прокуратури та з жовтня 2002 року отримує пенсію за вислугою років відповідно до ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (у редакції Закону, чинній на час призначення пенсії). Позивач звільнений з органів прокуратури у січні 2012 року з посади старшого помічника прокурора Волинської області з питань захисту інтересів громадян та держави при виконанні судових рішень. Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» (з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» від 31.05.2012 №505) (далі - Постанова №657) з 06.09.2017 збільшено посадові оклади працівників прокуратури та розмір надбавок до посадових окладів працівників органів прокуратури за класні чини. У зв`язку з цим ОСОБА_1 15.02.2019 звернувся до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду у Волинській області із заявою про перерахунок його пенсії у відповідності до Постанови №657. Однак у листі від 01.03.2019 за №82/И-01 орган пенсійного фонду у перерахунку пенсії йому відмовив, мотивуючи тим, що Кабінетом Міністрів України умови та порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій працівникам органів прокуратури не визначено.

Позивач вказує, що частиною двадцятою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 (чинної на час виникнення права на перерахунок пенсії) було передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак дана норма закону визнана неконституційною рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19). Позивач вважає, що вказані зміни до законодавства не позбавляють його права на перерахунок пенсії, який гарантований ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» при призначенні та перерахунках пенсії. У зв`язку з цим він 18.12.2019 звернувся із заявою до відповідача про перегляд рішення Луцького об`єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області від 01.03.2019 №82/И-01 про відмову у перерахунку пенсії. Проте ГУ ПФУ у Волинській області своїм рішенням від 03.01.2020 №1465/111-01 у задоволенні заяви від 18.12.2019 відмовило. Вказує, що відсутність постанови Уряду є підставою для застосування до спірних правовідносин також частин тринадцятої і вісімнадцятої статті 50-1 Закону №1789-XII (чинних на час призначення пенсії і до 2015 року). Таким чином, в порушення конституційних норм законодавцем штучно не врегульовано порядок і умови перерахунку пенсії працівникам прокуратури, чим по суті скасовується право на перерахунок раніше призначеної пенсії та звужується зміст і обсяг існуючого права на перерахунок пенсії, що забороняється ст.22 Конституції України.

ОСОБА_1 вважає дії відповідача щодо відмови йому у перерахунку раніше призначеної пенсії протиправними, з огляду на що просить провести перерахунок пенсії.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.28).

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.54-57) позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що рішення Конституційного Суду України №7-р(И)2019 у справі №3-209/2018(2413/18, 2807/19) набрало законної сили 13.12.2019, а тому підстави для проведення позивачу перерахунку пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року без обмеження її максимальним розміром, відсутні. Одночасно звертає увагу суду, що на час прийняття постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017, з якою позивач пов`язує виникнення у нього права на перерахунок пенсії, умови і порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури відсутні. Прокуратурою Волинської області довідка про заробітну плату для перерахунку пенсії ОСОБА_1 не видавалась у зв`язку із втратою чинності нормативно-правових актів, якими затверджувалась форма такої довідки та визначався порядок її заповнення (правова позиція викладена у рішенні Великої Палати Верховного Суду №825/506/18 від 23.10.2019). Лист від 22.01.2019 №19-22-вих-19, що був наданий позивачу в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» носить інформативний характер та не може слугувати підставою для проведення перерахунку пенсії.

06.03.2020 позивач до канцелярії суду подав відповідь на відзив, в якій вказав, що висновки відповідача, викладені у відзиві, є не заслуговують на увагу. Так, пенсія йому призначена відповідно до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XIІ. Згідно з частиною 18 статті 50-1 вказаного закону пенсія неодноразово перераховувалась. Останній раз перерахунок його пенсії проводився на підставі постанови Луцького міськрайонного суду від 10.05.2016 у справі №161/5127/16-а (провадження №2-а/161/320/16).

Згідно з ч.3 ст.22 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. А тому, навіть у зв`язку з прийняттям ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України відповідач повинен був керуватись вимогами ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 та провести йому перерахунок пенсії.

Згідно ч.13 ст.50-1 Закону №1789-XII перерахунок пенсії проводиться за документами пенсійної справи та документами додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою на час звернення за перерахунком пенсії. Такий документ - інформацію прокуратури Волинської області від 22.01.2019 №19-22 вих-19 ним було подано відповідачу. Будь-якого нормативно-правового акту, який би затверджував форму інформації, довідки, відомості, тощо про заробітну плату працівників прокуратури для перерахунку пенсії не існувало.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1789-XII від 05.11.1991, яка призначена 08.10.2002 у розмірі 90% від заробітку (а.с.59). На момент призначення пенсії вислуга років позивача склала 25 років 3 місяці 10 днів.

22.01.2019 Прокуратура Волинської області на запит ОСОБА_1 від 16.01.2019 листом за №19-22 вих 19 надала інформацію в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо нарахованої та виплаченої заробітної плати за грудень 2018 року начальнику відділу організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів прокуратури області ОСОБА_2 (а.с.20).

15.02.2019 позивач звернувся до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду у Волинській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.02.2018 у розмірі 90% від суми заробітної плати, зазначеної у інформації Прокуратури Волинської області від 22.01.2019 №19-22 вих-19 та довідці прокуратури області від 29.01.2016 №18-49 вих, відповідно ч.ч.12, 17 ст.50-1 Закону №1789-XII в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, без обмеження пенсії максимальним розміром (а.с.21-22).

Листом від 01.03.2019 за №82/И-01 Луцьке об`єднане управління Пенсійного фонду у Волинській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що Кабінетом Міністрів України не прийняті нормативно-правові акти, які регламентують умови та порядок проведення перерахунку працівникам прокуратури, Прокуратурою Волинської області на законних підставах не видано довідку про заробітну плату для перерахунку пенсії працівникам прокуратури (а.с.23).

18.12.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ УПФУ у Волинській області про перегляд рішення Луцького об`єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області від 01.03.2019 №82/И-01 про відмову у перерахунку пенсії, де просив: рішення заступника начальника Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області №82/И-01м від 01.03.2019 року про відмову у перерахунку мені пенсії скасувати; постановити нове рішення, яким задовольнити його заяву від 15.02.2019 про перерахунок пенсії (а.с.24-25).

Відповідач листом від 03.01.2020 №1465/111-01 у задоволенні його заяви відмовив у зв`язку з тим, що його звернення стосовно перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» мало місце до дати ухвалення рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19), для позитивного вирішення поставленого питання немає підстав (а.с.26).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-XII (далі - Закон №1789-XII), відповідно до ст.50-1 якого позивачу призначено пенсію.

Частиною 13 статті 50-1 вказаного Закону встановлено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Частина 18 статті 50-1 Закону №1789-XII у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

З 01 січня 2015 року набув чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України», яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».

14.10.2014 прийнятий новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон №1697-VII), який набув чинності з 15.07.2015.

Відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Закону №1697-VII попередній Закон України «Про прокуратуру» із змінами частково втратив чинність, окрім, зокрема, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1 Закону.

Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Уряду.

Водночас Урядом відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не були визначені, з огляду на що органи Пенсійного фонду не мали правових підстав для перерахунку пенсій працівникам прокуратури через відсутність законодавчо визначених умов та порядку перерахунку таких пенсій.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Зокрема, у рішенні №7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд зазначив, що до повноважень Кабінету Міністрів України законодавець відніс право визначати умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури без закріплення на законодавчому рівні відповідних критеріїв, чим поставив у залежність фінансування пенсійного забезпечення прокурорів від виконавчої влади. Таке нормативне регулювання призводить до втручання виконавчої влади в діяльність органів прокуратури, а також до недотримання конституційної вимоги щодо здійснення органами державної влади своїх повноважень у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України.

Конституційний Суд України також констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Крім того, у рішенні №7-р(ІІ)/2019 Конституційний Суд України послався на те, що права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Основним Законом України не передбачено. Таке делегування порушує вимоги Конституції України, згідно з якими органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Також пунктом 3 резолютивної частини рішення №7-р(ІІ)/2019 установлено порядок виконання цього рішення, а саме: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (зі змінами) не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічна за змістом норма міститься у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Таким чином, частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII з 13 грудня 2019 року не підлягає застосуванню в редакції, за якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Натомість, з 13 грудня 2019 року підлягає застосуванню частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII у первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Таким чином, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивач набув право на перерахунок пенсії, починаючи з 13 грудня 2019 року, а не з 01 лютого 2018 року, як стверджує позивач у позовній заяві.

Так, в Рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 визначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відтак, оскільки на момент звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (15.02.2019) застосуванню підлягала норма ч.20 ст.86 Закону №1697-VII в редакції, що діяла до ухвалення рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019, тому підстави для проведення перерахунку пенсії з 01 лютого 2018 року відсутні.

При цьому суд звертає увагу, що частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII в редакції, що застосовується з 13 грудня 2019 року, визначає лише умову проведення перерахунку пенсії, а саме: підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Вказана норма не встановлює механізм проведення такого перерахунку.

За висновком суду в такому разі застосуванню підлягають положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), які встановлюють загальний порядок перерахунку пенсій.

Частиною першою статті 44 цього Закону передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

В свою чергу, на виконання вимог Закону №1058-IV 25 листопада 2005 року правлінням Пенсійного фонду України прийнята постанова №22-1, якою затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок).

Пунктом 1.5 Порядку визначено, що заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Згідно з пунктом 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Відповідно до пункту 4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Аналіз вищевикладених норм права дає можливість дійти висновку, що з метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення, позивач повинен звернутися до органів Пенсійного фонду із заявою про проведення перерахунку пенсії.

Водночас, як свідчать матеріали справи, із заявою про перерахунок пенсії після прийняття Конституційним Судом України рішення від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 ОСОБА_1 до відповідача не звертався.

Звернення позивача від 18.12.2019 стосувалося перегляду рішення Луцького об`єднаного управління пенсійного фонду України Волинської області від 01.03.2019 №82/И-01 про відмову у перерахунку пенсії, на яке відповідачем від 03.01.2019 надана відповідь про відсутність підстав для перегляду вказаного рішення, оскільки заява про перерахунок пенсії була подана до ухвалення рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019.

Відтак, оскільки з відповідною заявою про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в установленому законодавством порядку до ГУ ПФУ у Волинській області не звертався, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 законодавчо необґрунтовані та безпідставні, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про прокуратуру», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій