Справа № 360/4054/19
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року справа №360/4054/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року (у повному обсязі складено 29 листопада 2019 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/4054/19 (головуючий І інстанції суддя Т.В. Смішлива) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Утек - Мод» до Головного управління ДПС у Луганській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та пені,

В С Т А Н О В И В:

31.07.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» до Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість за січень 2015 року, лютий 2015 року, квітень - липень 2015 року, вересень - грудень 2015 року у сумі 2023777,00 грн та пені за несвоєчасне відшкодування вищевказаної заборгованості у розмірі 296280,99 грн.

З урахуванням уточненої позовної заяви від 23.08.2019 (арк. спр. 4-17) та ухвали суду від 13.09.2019, якою роз`єднано позовні вимоги у самостійні провадження (арк. спр. 89-94), на розгляді у даній справі перебуває адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач 1), Головного управління Державної казначейської служби України у Луганській області (далі - відповідач 2) про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДФС у Луганській області щодо не внесення в єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування узгодженої суми бюджетного відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» за травень 2015 року, стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» узгодженої суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень 2015 року у сумі 134763,00 грн., стягнення з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД» у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, пені, нарахованої на суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за травень 2015 року. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі № 360/4052/19 позовні вимоги було задоволено частково, внаслідок чого: стягнуто з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УТЕК-МОД" пеню у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за травень 2015 року за період з 16 листопада 2018 року по 23 липня 2019 року у сумі 19 729,31 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат (т. 1 а.с. 206-211).

Не погодившись з таким рішенням, відповідачем 1 подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені, у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості із податку на додану вартість за травень 2015 року за період з 16.11.2018 року по 23.07.2019 року у сумі 19 729,31 грн. та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач 1 зазначив, що з 1 січня 2017 року внесено зміни до статті 200 Податкового кодексу України, якими запроваджено Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України та Тимчасовий реєстр заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовано з бюджету у порядку, визначеному статтею 200 Податкового кодексу України.

ТОВ "УТЕК-Мод" 12.06.2015 до ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року, по якій сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню складає 134 763,00 грн. Станом на 01.01.2017 суму бюджетного відшкодування з ПДВ платнику податків не відшкодовано. Головним управлінням ДФС у Луганській області листом від 21.08.2018 направлено до ДФС України інформацію щодо переліку заяв про обсяги залишків у розрізі кожної заяви платників, які повинні бути відображені у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовано з бюджету. Зазначеним листом направлено інформацію для внесення до Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, у тому числі і по ТОВ "УТЕК-МОД" за травень 2015 року у розмірі 134 763,00 грн.

Таким чином, законодавством України унормовано процедуру бюджетного відшкодування податку на додану вартість за заявами платників податків, поданим до 1 лютого 2016 року, а саме: шляхом внесення відповідних заяв до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Щодо порядку нарахування пені зазначив, що відповідно до п. 200.23 ст.200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Оскільки бюджетна заборгованість не сплачена, не визначений день погашення заборгованості, а тому вимоги про стягнення з Державного бюджету пені за несвоєчасне відшкодування податку на додану вартість заявлені передчасно. Зазначена позиція, щодо передчасності нарахування пені до сплати бюджетного відшкодування, узгоджується з позицією судів викладеній у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2019 по справі № 810/3848/18, у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № П/808/182/14. Дата, по яку розраховано позивачем в позовній заяві пеню - 23.07.2019, не є днем погашення бюджетної заборгованості, а тому просив у задоволенні позову відмовити повністю (а.с. 55-57 т.2).

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, вивчив заперечення на апеляційну скаргу, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в мотивувальній частині, з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УТЕК-МОД», , скорочена назва згідно п. 2.1 Статуту - ТОВ "УТЕК-МОД", місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 5-Б, є юридичною особою, платником податку на додану вартість та станом на 2015 рік перебувало на податковому обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку (т. 1 а.с. 39-40).

ТОВ «УТЕК-Мод» 12.06.2015 подано до ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області електронну податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року, яку зареєстровано за № та підтверджено квитанцією №2 (т. 1 а.с. 21-30).

У рядку 23 вказаної декларації позивачем визначено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню, у розмірі 134 763 грн.

Разом з декларацією позивачем також подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (додаток 4) на суму 134 763,00 грн (т. 1 а.с. 26).

З метою перевірки достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2015 року ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області у липні 2015 року проведено камеральну виїзну перевірку ТОВ "УТЕК-МОД" з вказаного питання, за результатами якої складено довідку від 17.07.2015 № 1434/12-14-15-03/25-38338502 (т. 1 а.с. 31-36).

Згідно висновку перевіркою не встановлено порушень при відображенні ТОВ "УТЕК-МОД" у декларації за травень 2015 року бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 134 763,00 грн.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача щодо несвоєчасного перерахування бюджетного відшкодування та стягнення пені за порушення цього строку.

При прийнятті спірного рішення, суд першої інстанції дійшов висновку щодо необхідності стягнення на користь товариства пеню у зв`язку з несвоєчасним відшкодуванням бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за травень 2015 року за період з 16 листопада 2018 року по 23 липня 2019 року у сумі 19 729,31 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду наступне.

Відповідно до вимог п. 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України (в редакції станом на час виникнення у позивача права на бюджетне відшкодування за лютий 2015 року), податковий орган зобов`язаний був протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки: або подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету; або за заявою платника податку до відповідного контролюючого органу зарахувати таку суму в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

Згідно із п. 200.13 ст. 200 Податкового України (в редакції чинній станом на час виникнення права на бюджетне відшкодування за лютого 2015 року) на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року у справі № 360/3762/18, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, встановлено, що ДПІ у м. Сєвєродонецьку Головного управління Міндоходів у Луганській області висновок про відшкодування ТОВ "УТЕК-МОД" бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за травень 2015 року до казначейського органу не направляла, у зв`язку з чим судом визнано протиправною бездіяльність ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області в частині не складання та не направлення до органів державної казначейської служби висновків про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за періоди січень 2015 року, лютий 2015 року, квітень - липень 2015 року, вересень - грудень 2015 року та стягнено пеню, зокрема травень місяць стягнуто пені за період з 17 листопада 2015 року по 15 листопада 2018 року в сумі 78618,15 грн. (т. 1 а.с. 51-63).

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

З 1 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 21.12.2016 № 1797-УІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким внесені зміни до Податкового кодексу України.

Вказаним Законом розділ XX Податкового кодексу України «Перехідні положення» доповнено пунктом 56, відповідно до якого до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету. Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Положення статті 200 Податкового кодексу України також зазнали змін, зокрема, пунктом 200.7 вказаної статті визначено, що формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Отже, з 01 січня 2017 року запроваджено два різних самостійних реєстри, а саме: Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 Податкового кодексу України та Тимчасовий реєстр заяв, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовано з бюджету.

Листом від 21.08.2018 № 3282/8/12-32-12-02-07 Головне управління ДФС у Луганській області направило до ДФС України інформацію про перелік заяв та обсяги залишків у розрізі кожної заяви платників, які повинні бути відображені у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовано з бюджету.

Згідно витягу з додатку до вказаного листа другим відповідачем направлено до ДФС України інформацію для внесення до Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування також і по ТОВ «УТЕК-МОД», зокрема, зазначено суму залишку бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2015 року у розмірі 134 763,00 грн. (т. 1 а.с. 121-123).

Отже, узгоджена ТОВ «УТЕК-МОД» сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість за травень 2015 року внесена до Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року.

На даний час нормами Податкового кодексу України або будь-якого іншого нормативно-правового акта не встановлено механізму перенесення сум бюджетного відшкодування ПДВ з Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Та обставина, що позивач дотепер не отримав бюджетного відшкодування ПДВ по декларації за травень 2015 року не може бути підставою для зобов`язання державного органу діяти всупереч порядку, визначеного законом.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про те, що нарахування пені пов`язується саме із недотриманням суб`єктами владних повноважень положень статті 200 Податкового кодексу України, яка визначає, зокрема, комплекс дій, необхідних для своєчасного повернення сум бюджетної заборгованості з податку на додану вартість.

Згідно п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України кінцевий строк періоду нарахування пені є день погашення такої заборгованості.

Однак, положення п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України не обмежують платника податку на заявлення вимог про стягнення пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ, у будь-який час між початком та завершенням періоду нарахування пені.

Крім того, ст. 102 Податкового кодексу України передбачено строк давності у 1095 днів, зокрема на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5).

Положеннями пункту 43.3 статті 43 Податкового кодексу України встановлено, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Системний аналіз положень статті 43 та пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, дає підстави для висновку про те, що пеня нараховується на суму бюджетної заборгованості в силу Закону та не залежить від волевиявлення платника податку на додану вартість.

Визначений законодавцем строк в 1095 днів також свідчить на користь того, що Податковим кодексом України надано можливість захистити своє право на стягнення пені у зв`язку з несвоєчасним відшкодування державою ПДВ протягом цього строку.

У даному випадку позивачем заявлено вимогу про стягнення пені на заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ за травень 2015 року, яка не відшкодована до теперішнього часу і строк такого відшкодування наразі невідомий.

Тобто, у випадку як би позивач чекав до дня погашення такої заборгованості, то ним би було пропущено строк звернення до суду з такими вимогами.

З огляду на вказане суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає безпідставними посилання відповідачів на передчасність вимоги про стягнення пені на заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ за травень 2015 року.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення пені за період з 16 листопада 2018 року.

Щодо визначення дати початку нарахування пені - з 16 листопада 2018 року, то суд вважає її обґрунтованою, оскільки рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року у справі № 360/3762/18, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2019 року, на користь позивача вже стягнуто пеню на заборгованість бюджету з відшкодування ПДВ, у тому числі і за травень 2015 року, за період по 15 листопада 2018 року.

Позивачем самостійно визначено кінцеву дату розрахунку пені на заборгованість бюджету з відшкодування податку на додану вартість, а саме - 23 липня 2019 року.

Оскільки кінцева дата нарахування пені, передбачена п. 200.23 статті 200 Податкового кодексу України, наразі невідома суд вважає, що позивач має право сам визначати період розрахунку пені в межах строку існування заборгованості бюджету з ПДВ з урахуванням положень ст. 102 Податкового кодексу України.

Таким чином, визначений позивачем період нарахування пені з 16 листопада 2018 року по 23 липня 2019 року є обґрунтованим та не порушує прав позивача.

Позиція щодо наявності у платника податку права звертатись з вимогами про стягнення пені незалежно від погашення заборгованості бюджету з відшкодування ПДВ висловлена Верховним Судом України в постанові від 03.06.2014 у справі №21-131а14.

Інформація про зміну облікової ставки Національного банку України опублікована на офіційному вебсайті Національного банку України (далі - НБУ).

Так, у період з 16 листопада 2018 року по 25 квітня 2019 року облікова ставка НБУ становила 18 відсотків, зазначений період складає 161 день, а тому розмір пені, нарахований на заборгованість ПДВ за лютий 2015 року, становить 1886,76 грн.

У період з 26 квітня 2019 року по 18 липня 2019 року облікова ставка НБУ становила 17,5 відсотків, зазначений період складає 84 дні, а тому розмір пені, нарахований на заборгованість ПДВ за лютий 2015 року, становить 957,05 грн.

У період з 19 липня 2019 року по 23 липня 2019 року облікова ставка НБУ становила 17 відсотків, зазначений період складає 5 днів, а тому розмір пені, нарахований на заборгованість ПДВ за лютий 2015 року, становить 55,34 грн.

Загальна сума пені за період з 16 листопада 2018 року по 23 липня 2019 року становить 19 729,31 грн., а тому в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими, як вірно зазначено судом першої інстанції.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року у справі № 360/4052/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 березня 2020 року.

Судді Т.Г. Арабей

А.А. Блохін

Т.Г. Гаврищук