Справа № 420/5963/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5963/19

Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П. Дата і місце ухвалення: 03.12.209 р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси, Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про відмову у видачі ОСОБА_1 довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 22694-0 від 09.04.2019р.;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 02.04.2019р. звернулась до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, додавши документи, передбачені п.п. 3-6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014 р. Однак, оскаржуваним рішенням відмовлено позивачу у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Позивач вважає зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки, на її думку, наявні підстави, що спричинили внутрішнє переміщення позивача (тимчасова окупація території у Донецькій та Луганській областях та проведення АТО); у відповідача та інших органів відсутні відомості щодо подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки, оскільки надані позивачем документи містять достовірну інформацію; позивач не втрачала документів, що посвідчують її особу; у заявника є відмітка про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснено переміщення; докази, надані заявником підтверджують факт проживання позивача на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснено переміщення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про відмову у видачі ОСОБА_1 довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 22694-0 від 09.04.2019р.;

Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;

Стягнуто з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року скасувати та прийняти по справі нову постанову, якою в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що суд першої інстанції не звернув достатньої уваги на те, що надані позивачем на підтвердження факту проживання на території де виникли обставини зазначені в ст.1 Закону України про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» паспорти та свідоцтво про базову загальну середню освіту НОМЕР_1 від 11 червня 2013 року, ні яким чином не підтверджують факт проживання на зазначеній території в момент виникнення зазначених обставин 07.04.2014 року, крім того, доданий позивачкою атестат про повну загальну середню освіту №302942 від 12 червня 2015 року, отриманий в Перевальській гімназії №1, виданий на тимчасово окупованій території «Луганською народною республікою» і не є дійсним на території України, тому не може бути прийнятий судом.

Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 02.04.2019р. ОСОБА_1 звернулася до Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

У своїй заяві позивачка вказала, що є працездатною особою, незаміжня, в графі Останнє зареєстроване місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені в ст.1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб позивачка зазначила: АДРЕСА_1 ; в графі Обставини, що спричинити внутрішнє переміщення зазначила: проведення АТО, або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування агресії Російської федерації, тимчасова окупація території у Донецькій та Луганській областях.

Рішенням Управління соціального захисту в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 09.04.2019 р. (вих. №22694-о) позивачці відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у зв`язку з відсутністю у документі заявниці, що посвідчує та підтверджує громадянство України, відмітки про реєстрацію місця проживання у м. Перевальську на дату виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, та відсутністю доказів, що підтверджують факт проживання на території, де виникли обставини, зазначені у ст.1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, вважаючи що її права порушено ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачка належними доказами довела факт проживання станом на 07.04.2014р. на території Луганської області, яку з 07.04.2014р. згідно з наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/а від 07.10.2014р. визначено районом проведення АТО, а тому позивач підпадає під ознаки, наведенні у статті 1 Закону №1706-VIІ, яка визначає поняття внутрішньо переміщеної особи, а тому, потребує соціальної підтримки від держави для влаштування свого життя і життя своєї родини на новому місці нарівні з іншими переселенцями.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» №1706-VIІ від 20.10.2014р. (далі Закон №1706-VIІ) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно ч.1, ч.2 ст.4 Закону №1706-VIІ факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно ч.7 ст.4 Закону №1706-VIІ разом із заявою заявник подає документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.

У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення, визначених статтею 1 цього Закону (військовий квиток з відомостями про проходження військової служби, трудова книжка із записами про здійснення трудової діяльності, документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно, свідоцтво про базову загальну середню освіту, атестат про повну загальну середню освіту, документи про професійно-технічну освіту, документ про вищу освіту (науковий ступінь), довідку з місця навчання, рішення районної, районної у місті Києві чи Севастополі державної адміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування, медичні документи, фотографії, відеозаписи тощо).

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №509 затверджено Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі Порядок №509), пунктом 2 якого передбачено, що на отримання довідки мають право військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу), які проходили військову службу та мали зареєстроване місце проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону, на дату їх виникнення.

Згідно п.4 Порядку №509 у разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення (військовий квиток з відомостями щодо проходження військової служби; трудова книжка із записами про трудову діяльність; документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно; свідоцтво про базову загальну середню освіту; атестат про повну загальну середню освіту; документ про професійно-технічну освіту; документ про вищу освіту (науковий ступінь); довідка з місця навчання; рішення районної, районної у мм. Києві чи Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування; медичні документи; фотографії; відеозаписи тощо).

Отже, аналізуючи вказані норми, суд першої інстанції правильно встановив, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 Закону №1706-VIІ, на момент їх виникнення, зокрема, залишення свого місця проживання з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту.

Вказана правову позицію висловлено у постанові Верховного Суду від 12.09.2018р. по справі №310/8280/16-а.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно з наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України № 33/6/а від 07.10.2014р. визначено, зокрема, такий район проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року.

В свою чергу, у паспорті громадянина України ОСОБА_1 наявна відмітка про зареєстроване місце проживання від 26.06.2014р.

Надаючи оцінку діям відповідача суд першої інстанції, зазначив що останнім безпідставно не враховано, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та у 2014р. їй виповнилось 16 років, в зв`язку з чим 24.06.2014р. Ленінським РВ у м. Луганську УДМСУ в Луганській області їй було видано паспорт та відповідно внесено запис про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ., з чим погоджується колегія суддів.

Крім того, відповідачем не враховано, що мати позивачки ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 31.03.1998р., що підтверджується копією паспорта ОСОБА_2 .

Відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року N 2503-XII (в редакції від 18.10.2012) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України затвердженим Наказом МВС України від 13.04.2012 № 320 зокрема п.1.2 розділу І встановлено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого. Видача та обмін паспорта проводяться в місячний строк., видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Для оформлення паспорта особа подає: заяву про видачу паспорта, свідоцтво про народження;

дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах); платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита; довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про

належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності); паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну; посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб) відповідно до п.1.3 розділу І Порядку №320.

Пунктом 2.1 Розділу ІІ зазначеного Порядку №320 Оформлення паспортів здійснюють працівники територіальних підрозділів, на яких згідно з їх службовими обов`язками покладено заповнення паспортів. Заповнення здійснюється відповідно до поданих документів за допомогою комп`ютерного обладнання або від руки розбірливим почерком, без скорочень та виправлень. У разі допущення помилок або виправлень паспорти підлягають знищенню в порядку, установленому розділом Х цього Порядку.

Зокрема пунктом 2.5 Розділу ІІ Порядку №320 встановлено, що на сторінках від одинадцятої до шістнадцятої проставляється штамп реєстрації місця проживання особи та штамп зняття з реєстрації місця проживання особи, які заповнюються відповідно до поданих документів. Зазначені штампи не проставляються, якщо оформити реєстрацію водночас з оформленням паспорта немає можливості.

Таким чином, зважаючи на те, що підчас видачі позивачці паспорта громадянки України уповноваженим органом було водночас з оформленням паспорту 24.06.2014 року зазначено реєстрацію місця проживання 26.04.2014 року, факт проживання останньої станом на 07.04.2015 року в районі проведення антитерористичної операції, можна вважати встановленим та доведеним.

Інші доводи апеляційної скарги Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення від 03.12.2019р.. колегія суддів не вбачає.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, належить до категорії незначної складності та розглянута судом першої інстанції у порядку спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 17 березня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук