Справа № 520/3271/2020
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
16 березня 2020 р. Справа № 520/3271/2020
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зменшення та неврахування надбавки, передбаченої Указом Президента України №389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу, що привело до зменшення розміру грошового забезпечення та пенсії при її нарахуванні з 01.05.2003 року;
- зобов`язати відповідача - Харківській обласний військовий комісаріат провести перерахунок грошового забезпечення при його нарахуванні з врахуванням 90% надбавки, передбаченої Указом Президента України № 389/2003 «Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу з 01.05.2003 року;
- зобов`язати відповідача - Харківській обласний військовий комісаріат усі отримані довідки про перерахунок розмірів грошового забезпечення направити третій особі - Головне управління ПФУ в Харківській області, для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії та виплати позивачу виниклої заборгованості однією сумою з нарахуванням компенсації втрати частини доходів з врахуванням інфляції.
Частиною 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з ч. 6 ст. 120 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Так, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі в порядку ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України.
Судом встановлено, що позовну заяву направлено до суду 11 березня 2020 року, що підтверджується штемпелем суду, при цьому позивач просить суду зобов`язати Харківській обласний військовий комісаріат провести перерахунок грошового забезпечення з 01.05.2003 року.
Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другою вказаної статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.
Суд враховує, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Згідно ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").
У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).
Позивач у адміністративному позові зазначив, що питання щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду не виникає, посилаючись на положення ч.3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою унормовано, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Суд зазначає, що наведена стаття доповнена частиною третьою згідно із Законом №614-VIII від 15.07.2015 року, який набрав чинності з 01.01.2016 року.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 № 1/99-рп «У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)», частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
З огляду на наведене, оскільки спірні правовідносини виникли у 2003 році, а норма закону набула чинності 01.01.2016 року та вказана норма не стосується відповідальності особи, суд приходить до висновку про те, що положення ч.3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не поширюються та не регулюють спірні правовідносини.
Крім того, предметом позову у межах даної справи не є питання правомірності проведення органом Пенсійного фонду України пенсії позивача, а саме питання невключення (зменшення) Харківським обласним військовим комісаріатам до грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, 90% надбавки, передбаченої Указом Президента України №389/2003 "Про надбавки військовослужбовцям Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України та Управління державної охорони України за безперервну службу".
Суд зазначає, що наявність обов`язку у відповідача підготувати достовірну довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, не позбавляє позивача необхідності щодо захисту свого права.
Отже, після встановлення факту невключення до довідки вищезазначеної надбавки, позивач повинен був дізнатися про порушення свого права, а відтак і розпочався відлік строку звернення до суду.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду, зокрема, від 31 січня 2019 року у справі № 520/9721/16-а, від 03 квітня 2019 року у справі № 266/804/15-а, від 08 серпня 2019 року у справі № 426/7157/16-а.
Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Окремо суд зазначає, що висновки Верховного Суду, викладені у рішенні від 15.02.2018 року по справі № 820/6514/17 не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки судом досліджувались питання здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Харківській області про грошове забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських. Відповідно, спірні правовідносини виникли після 01.01.2016 року, тобто після включення частини 3 до ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". В межах даної справи правовідносини виникли у 2003 році та норми ч.3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не застосовуються.
Суд зауважує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
При цьому, "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Зі змісту адміністративного позову вбачається, що ОСОБА_1 було достеменно відомо, що згідно довідки від 9 серпня 2004 року з 1 січня 2003 та з 1 жовтня 2003 року надбавка за безперервну службу взагалі не врахована в грошове забезпечення позивача, відсутня ця надбавка в перерахунках розміру грошового забезпечення позивача від 01.01.2007 року та від 01.05.2007 року та інших, які виконував відповідач, що свідчить про обізнаність позивача про можливе порушення його прав, а відтак з 09.08.2004 року розпочався відлік строку звернення до суду.
З огляду на наведене суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду.
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Враховуючи, що адміністративний позов подано до суду після спливу передбаченого КАС України шестимісячного строку, суд приходить до висновку про залишення адміністративного позову без руху та пропонує позивачу звернутись до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та надати докази поважності причин його пропуску.
Відповідно, адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, поданий з порушенням вимог ст.ст. 123, 160, 161 КАС України.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Для усунення вказаних вище недоліків позивачу необхідно:
- надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.
Згідно з ч.2 ст.293 КАС України оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 59, 94, 122, 123, 160, 161, 169, 171, 248, 293, 294 КАС України, суддя , -
Встановити позивачеві термін для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали, надавши вказані документи безпосередньо до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду.
Невідкладно повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки протягом десяти календарних днів з моменту отримання даної ухвали.
Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу з усіма доданими до неї документами.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Супрун Ю.О.