Справа № 540/365/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/365/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 28.11.2019 р.,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 28.11.2019 р. № 0022/21/22/РРО/-ДПС-ФС.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що оскаржуваною постановою на неї накладено штраф за допуск працівника до роботи без укладення трудового договору. Підставою для винесення даної постанови став акт фактичної перевірки Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі від 26.09.2019 р. № 0022/21/22/РРО/. В той же час, ч.5 ст.265 КЗпП України встановлено заборону накладення штрафу, якщо цьому не передувало здійснення заходу державного нагляду (контролю), за єдиним виключення - накладення штрафу без здійснення відповідного заходу можливо виключно на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та яким встановлено період такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації. Оскільки відповідачем інспекційне відвідування не призначалося та не проводилося, то і не було підстав для прийняття оскаржуваної постанови. Крім того, постанова про накладення штрафу від 28.11.2019 р. № 0022/21/22/РРО/-ДПС-ФС складена за формою, затвердженою наказом Мінсоцполітики від 18.08.2017 р. № 1338, в якій відсутній обов`язків реквізит ЗАТВЕРДЖЕНО (без лапок), назви, дати і номера затверджувального документа у називному відмінку та самовільно внесено зміни до затвердженого постійного тексту постанови, що робить оскаржувану постанову юридично нікчемною.

Ухвалою від 13.02.2020 р. у справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 13.03.2020 р. на 09:00 год.

26.02.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що відповідно до Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення однією з підстав накладення штрафу є акт перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлено порушення законодавства про працю. Відповідачем від Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м.Севастополі отримано акт фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 26.09.2019 р. № 0022/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , яким встановлено виконання робіт найманим працівником без належного оформлення трудових відносин. Головне управління Держпраці у Херсонській області за складеним актом перевірки від 26.09.2019 р. № 0022/21/22/РРО/ НОМЕР_1 розглянуло справу, за результатами якої винесло постанову про накладення штрафу від 28.11.2019 р. № 0022/21/22/РРО/ НОМЕР_1 на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 125190 грн. Стосовно тверджень позивача щодо недотримання форми та змісту оскаржуваної постанови зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов`язковості зазначення на вказаній постанові реєстраційних даних, якими затверджено зразок, щодо оформлення постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, а тому дані посилання позивача носять інформаційний характер і не спростовують порушень законодавства про працю, вчинених суб`єктом господарювання.

10.03.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вказує, що відзив підписано неуповноваженою особою - Франкевич Т., так як начальником Головного управління Держпраці у Херсонській області є Берлим В.В., а тому відповідачем не надано належних та допустимих доказів.

Як у позовній заяві, так і у відповіді на відзив позивач зазначила про розгляд справи за її відсутності.

Частиною 3 статті 194 КАС України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача не з`явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.9 ст.205 КАС України).

Оскільки від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, а представник відповідача не з`явився в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі 23.09.2019 р. проведено фактичну перевірку кафетерію, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт № 0022/21/22/РРО/ НОМЕР_2 (зареєстрований в ДПС 26.09.2019 р.).

Згідно акту фактичної перевірки встановлено виконання робіт працівником ОСОБА_2 без належного оформлення трудових відносин.

Акт фактичної перевірки від 23.09.2019 р. № 0022/21/22/РРО/ НОМЕР_2 супровідним листом від 03.10.2019 р. № 1110/9/21-22-05-06-16 направлено до Головного управління Держпраці у Херсонській області (надійшов 08.10.2019 р.).

15.10.2019 р. за вих. № 01-08/3473 Головне управління Держпраці у Херсонській області направило ФОП Ващенко А.В. повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, згідно якого запропоновано позивачу в строк до 22.11.2019 р. надати оригінали або належним чином засвідчені копії матеріалів, документів та інших доказів, що спростовують порушення законодавства про працю.

За наслідками розгляду справи першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Херсонській області Франкевич Т.І. прийнято постанову від 28.11.2019 р. № 0022/21/22/РРО/-ДПС-ФС, якою на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 125190 грн. за допуск працівника (бармена ОСОБА_2 ) до роботи без оформлення трудового договору та повідомлення власником ДФС про прийняття працівника на роботу.

Вважаючи дану постанову протиправною, позивач звернулася з позовною заявою до суду.

Надаючи оцінку правомірності постанови про накладення штрафу, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною 1 статті 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію цієї правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 295).

Згідно п.2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до п.5 Порядку № 295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема: за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; за інформацією ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення (п.19 Порядку № 295).

Пунктами 27-29 Порядку № 295 визначено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Таким чином, законодавством передбачено можливість притягнення до відповідальності суб`єкта господарювання (об`єкта відвідування) та його посадових осіб у разі виявлення порушень вимог законодавства про працю.

Оскаржуваним рішенням до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, якою передбачено відповідальність у вигляді штрафу юридичних та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Частиною 2 статті 265 КЗпП України, в абзацах з другого по восьмий, визначено випадки, коли юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.265 КЗпП України штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України. Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 р. № 509 затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок № 509).

Згідно п.1 Порядку № 509 він визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи).

Відповідно до п.2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/ невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Згідно п.3 Порядку № 509 справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.

Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 4 Порядку № 509 (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваної постанови) передбачено, що під час розгляду справи досліджуються матеріали і вирішується питання щодо наявності підстав для накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Постанова про накладення штрафу складається у двох примірниках за формою, встановленою Мінсоцполітики, один з яких залишається в уповноваженої посадової особи, що розглядала справу, другий - надсилається протягом трьох днів з дня складення суб`єктові господарювання або роботодавцю, стосовно якого прийнято постанову, або вручається його представникові, про що на примірнику робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого суб`єкта господарювання або роботодавця чи їх представника. У разі надсилання примірника постанови засобами поштового зв`язку в матеріалах справи робиться відповідна позначка.

У разі відсутності підстав для складення постанови про накладення штрафу уповноважена посадова особа письмово повідомляє про це суб`єкту господарювання чи роботодавцю у строки, визначені абзацом першим пункту 3 цього Порядку.

Отже, Порядок № 509 передбачає можливість розгляду справи та накладення на суб`єкта господарювання штрафу на підставі акта перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлено порушення законодавства про працю.

В той же час ч.5 ст.265 КЗпП України встановлено, що штрафи, зазначені в абзаці другому частини другої цієї статті, можуть бути накладені центральним органом виконавчої влади, зазначеним у частині четвертій цієї статті, без здійснення заходу державного нагляду (контролю) на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Тобто, вказана норма встановлює специфічну особливість процедури притягнення до відповідальності юридичних та фізичних осіб-підприємців, які використовують найману працю, у випадку допущення ними конкретно визначеного порушення законодавства про працю, яке полягає саме у фактичному допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків, як в даному спірному випадку.

Виходячи зі змісту ч.5 ст.265 КЗпП України, нею фактично встановлено заборону накладення штрафу, якщо цьому не передувало здійснення заходу державного нагляду (контролю), з єдиним виключенням - накладення штрафу без здійснення відповідного заходу можливо виключно на підставі рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та яким встановлено період такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації.

Отже, накладення штрафу за порушення, передбачене абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, лише на підставі акту фактичної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлено порушення законодавства про працю - неможливе.

При цьому слід врахувати, що норми ч.5 ст.265 КЗпП України мають вищу юридичну силу порівняно із нормами Порядку № 509, оскільки він є підзаконним нормативно-правовим актом і прийнятим саме на виконання ст.265 КЗпП України, а тому не може їй суперечити.

Таким чином, отримавши від Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі акт фактичної перевірки, в якому викладені висновки про порушення ФОП ОСОБА_1 саме тих вимог законодавства про працю, відповідальність за яке встановлена абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України, відповідач зобов`язаний був відповідно до ч.5 ст.265 КЗпП України та Порядку № 295 призначити і провести інспекційне відвідування позивача, в ході якого мав встановити, чи дійсно ФОП ОСОБА_1 допущено відповідне порушення.

З урахуванням вищевикладеного, для вирішення питання про відповідальність особи на підставі ч.2 ст.265 КЗПП України, уповноважена посадова особа Держпраці та її територіальних органів повинна за загальним правилом встановити суть правопорушення, обставини його вчинення та докази, які це підтверджують. Така сукупність дій включає і встановлення обставин, чи взагалі мало місце правопорушення.

Натомість відповідач на підставі лише акта фактичної перевірки Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі розглянув справу та наклав на ФОП ОСОБА_1 штраф.

За таких обставин винесена Головним управлінням Держпраці у Херсонській області постанова про накладення штрафу від 28.11.2019 р. № 0022/21/22/РРО/-ДПС-ФС є протиправною та підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція з подібних правовідносин викладена в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2019 р. по справі № 540/180/19.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідач не довів належними і допустимими доказами правомірність свого рішення про накладення на позивача штрафу, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, то сплачений ФОП ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1251,90 грн. підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Херсонській області.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Держпраці у Херсонській області (73026, м.Херсон, вул.Тираспільська, 1, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 28.11.2019 р. № 0022/21/22/РРО/-ДПС-ФС задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 28.11.2019 р. № 0022/21/22/РРО/-ДПС-ФС.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Херсонській області (73026, м.Херсон, вул.Тираспільська, 1, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1251 (одну тисячу двісті п`ятдесят одну) грн. 90 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 112040100