Справа № 520/1782/19
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 березня 2020 року

Київ

справа №520/1782/19

адміністративне провадження №К/9901/4875/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Рибачука А.І., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року по справі № 520/1782/19 за позовом Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, встановлення відсутності компетенції, визнання протиправними дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції у Харківській області, в якому з урахуванням уточнень, просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Харківській області від 06 листопада 2018 року за № 933/01-04 «Про здійснення планового заходу (перевірки) Державного підприємства «Харківська лісова науково - дослідна станція»;

- встановити відсутність компетенції (повноважень) Державної екологічної інспекції у Харківській області проводити у листопаді 2018 року планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у господарській діяльності Державного підприємства «Харківська лісова науково - дослідна станція» із складанням Акту проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 933/01-04/05-09 від 20 листопада 2018 року;

- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Харківській області з проведення у листопаді 2018 року планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у господарській діяльності Державного підприємства «Харківська лісова науково - дослідна станція» із складанням Акту проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів № 933/01-04/05-09 від 20 листопада 2018 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції розглянули справу за правилами загального позовного провадження.

Вважаючи судові рішення такими, що ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 21 лютого 2020 року.

Суд на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження встановив, що касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, з огляду на таке.

Так, відповідно до пункту 4 ч. 2 ст. 330 КАС україни у касаційній скарзі зазначаються: підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначних у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланнями на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Як видно зі змісту касаційної скарги, скаржник зазначив підставами подання касаційної скарги те, що відносно норм матеріального права, які застосовано судами в оскаржуваних судових рішеннях, відсутні висновки Верховного Суду щодо питання їх застосування у подібних правовідносинах, а щодо норм процесуального права - суд апеляційної інстанції застосував такі норми без урахування висновків, неодноразово викладених у постановах Верховного Суду.

Проте, на порушення вимог статті 330 КАС України, скаржник не зазначив відповідні пункти частини 4 статті 328 КАС України. Також заявник не навів, які саме норми права в оскаржуваному рішенні не застосовано (застосовано по іншому) ніж у постанові Верховного Суду, в чому полягає подібність правовідносин. З підстави відсутності висновку Верховного Суду, про що також йдеться у скарзі, не зазначив які саме норми матеріального права чи порушення норм процесуального права неправильно застосовано судом (судами) у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України.

Обґрунтування касаційної скарги щодо помилковості висновків судів попередніх інстанцій фактично зводиться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів.

Отже, касаційна скарга за формою та змістом не відповідає положенню пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України, позаяк в ній не зазначено та не визначено підстав (підстави), передбачених статтею 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставинами, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхиленні ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

До касаційної скарги скаржником додано платіжне доручення № 73 від 12 лютого 2020 року про сплату судового збору по справі № 520/17982/19 у розмірі 5 763,00 грн.

Позивач разом з касаційною скаргою подав клопотання про зменшення розміру судового збору, яке обгрунтовує тим, що первинно подана позовна заява (без урахування уточнення) містила дві позовні вимоги та відсутнісю коштів у підприємства.

Надаючи оцінку доводам, викладеним у вказаному клопотанні, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 2 статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справлення судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом № 3674-VI.

Відповідно до статті 8 вказаного Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання позивача - юридичної особи по цій справі (з урахуванням категорії спору) задоволенню не підлягає.

Щодо розміру судового збору слід зазначити таке.

За змістом підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На момент звернення з позовом (у лютому 2019 року) підпункт 1 пункт 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI передбачав, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору була встановлена у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У частині 1 статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено в 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2019 року в розмірі 1 921,00 грн.

Судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом, який містить три позовні вимоги немайнового характеру, поданим юридичною особою в 2019 році складав 5 763,00 грн (1 921,00 * 3 = 5 763,00 грн).

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 11 526,00 грн (5 763,00 * 200% = 11 526,00 грн).

Для усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору, Державному підприємству «Харківська лісова науково-дослідна станція», необхідно доплатити судовий збір у розмірі 5 763,00 грн за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - судовий збір (Верховний Суд, 055), призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

З урахуванням викладеного, заявник касаційної скарги повинен виправити її недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху шляхом надання документа про доплату судового збору та подання виправленої касаційної скарги із зазначенням: юридичних (ч. 4 ст. 328 КАС України) та фактичних підстав оскарження, постанов Верховного Суду, у яких, на його думку, викладено висновок про застосування норми процесуального права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні; зазначити, які саме норми права в оскаржуваному рішенні не застосовано (застосовано по іншому), ніж у постанові Верховного Суду, в чому полягає подібність правовідносин; які саме норми матеріального права чи порушення норм процесуального права неправильно застосовано судом (судами) у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення, щодо застосування яких норм права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.

Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству «Харківська лісова науково-дослідна станція» у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору.

Касаційну скаргу Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року по справі № 520/1782/19 за позовом Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» до Державної екологічної інспекції у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, встановлення відсутності компетенції, визнання протиправними дії - залишити без руху.

Надати Державному підприємству «Харківська лісова науково-дослідна станція» строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання документа про доплату судового збору та подання виправленої касаційної скарги із зазначення: постанови Верховного Суду, у якій, на його думку, викладено висновок про застосування норми процесуального права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні; які саме норми права в оскаржуваному рішенні не застосовано (застосовано по іншому) ніж у постанові Верховного Суду, в чому полягає подібність правовідносин; які саме норми матеріального права чи порушення норм процесуального права неправильно застосовано судом (судами) у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Надіслати Державному підприємству «Харківська лісова науково-дослідна станція» копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Тацій Л.В.

Суддя Рибачук А.І.

Суддя Стеценко С.Г.