Справа № 460/1580/19
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1580/19 пров. № 857/14125/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року, прийняте суддею Дудар О.М. о 12 годині 28 хвилині у місті Рівному, повний текст складений 08.11.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулася з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (надалі - ГУ ПФУ в Рівненській області) про визнання протиправними дії щодо відмови у зарахуванні до загального стажу роботи періоду роботи у фермерському господарстві «ОСОБА_2» з 01.02.2018 року, де було відпрацьовано 26, 26, 24, 24, 24, 26, 12 людино-днів; зобов`язання зарахувати до загального стажу роботи період роботи у фермерському господарстві «ОСОБА_2» з 01.02.2018 року, де було відпрацьовано 26, 26, 24, 24, 24, 26, 12 людино-днів.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року позов задоволений.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що основними умовами для призначення пенсії жінці, передбаченої п.7 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є виховання нею не менше п`яти дітей (остання має досягти 14- річного віку); зайнятість на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві на час звернення за призначенням пенсії (покликання на судове рішення Верховного Суду від 23.05.2018 року).

Документом, що підтверджують участь в сільськогосподарському виробництві є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи та уточнююча довідка (позиція Верховного Суду від 22.11.2018 року).

Перша умова щодо дітей не оспорюється. Друга - доводиться трудовою книжкою, табелями обліку використання робочого часу, відомостями про нарахування заробітної плати, поясненнями свідків у судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Суд критично віднісся до інформації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України, поскільки подібне не було мотивацією (обґрунтуванням) відмови відповідача у призначенні пенсії.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ ПФУ в Рівненській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не враховано, що за наслідками перевірки фермерського господарства «ОСОБА_2» складено акт від 24.10.2018 року №68 та зроблено висновок, що дане фермерське господарство не вело господарської діяльності.

Книга наказів містить проект наказу, який керівником фермерського господарства не підписаний, а тому запис у трудовій книжці має фіктивний характер. Також не було повідомлено роботодавцем фіскальні органи про прийняття позивача на роботу. Відсутні заяви про прийняття та звільнення. Є претензії до табелів обліку робочого часу, не підтверджено нарахування та виплата заробітної плати, сплата податків та військовий збір.

У господарстві відсутні знаряддя праці, техніка, немає підтверджень, що виконувались роботи, пов`язані з вирощуванням та переробкою сільськогосподарської продукції.

27.11.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 з кваліфікацією за ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України.

Отже, відсутні дані, що позивач займалась діяльністю з безпосереднім вирощуванням сільськогосподарських культур і тварин та отриманням сільськогосподарської продукції.

Допитані свідки є зацікавленими, так як одна із них подала аналогічний позов, а інший є керівником фермерського господарства.

Судом не звернута увага, що позивачем пропущено строки звернення до суду.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.08. 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Березнівського відділу Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії за віком згідно зі статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як жінці, яка працює у сільськогосподарському виробництві та виховала п`ятьох і більше дітей.

Листом Костопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 07.11.2018 року №1983/04 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на підставі вказаної норми (т.1 - а.а.с.19-20).

Відмова обґрунтована тим, що первинними документами не підтверджено факт постійної зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції у Фермерському господарстві «ОСОБА_2».

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з вимогами статті 45 Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пунктом 7 частини другої статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятьох і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання п.7 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей» від 16.05.1992 року №244, якою визначено, що жінкам, які працюють в сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро або більше дітей до 14-річного віку, в тому числі усиновлених, пенсії на пільгових умовах призначаються незалежно від віку та наявного трудового стажу (п.1). Право на пенсію на вказаних у пункті 1 цієї постанови пільгових умовах мають жінки, які зайняті на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві у колгоспах, державних господарствах, міжгосподарських підприємствах, кооперативах, орендних колективах, а також в фермерських та інших господарствах незалежно від форм власності та господарювання. Обчислення заробітку, призначення та виплата таких пенсій провадяться відповідно до чинного законодавства (п.2).

Таким чином, як вірно зазначив суд першої інстанції, основними умовами, для призначення жінці пенсії, передбаченої пунктом 7 частини другої статті 114 Закону №1058-IV, є:

- виховання нею не менше п`яти дітей (в тому числі усиновлених), причому остання дитина має досягти 14-річного віку;

- зайнятість на постійній роботі у сільськогосподарському виробництві на час звернення за призначенням пенсії.

Документами, які підтверджують участь в сільськогосподарському виробництві, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи та уточнююча довідка (якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників).

Згідно із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до запису від 01.02.2018 року №7 трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 на підставі наказу від 31.01.2018 року за №71-К (т.2 - а.с.15) 01.02.2018 року прийнято на роботу у Фермерське господарство «ОСОБА_2» підсобним робітником по вирощуванню та переробці сільськогосподарської продукції на повний робочий день (т.1 - а.а.с.10-14).

Судом першої інстанції вірно звернута увага на те, що жодних виправлень чи неточностей зазначений запис не містить.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.08.2019 року №, Фермерське господарство «ОСОБА_2» зареєстроване як юридична особа 03.09.2007 року. Основними видами економічної діяльності є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (КВЕД 01.11); розведення інших тварин (КВЕД 01.49); допоміжна діяльність у рослинництві (КВЕД 01.61), інші види перероблення та консервування фруктів і овочів (КВЕД 10.39); оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин (КВЕД 46.21); оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами (КВЕД 46.32) (т.1 - а.а.с.155-160).

З табелів обліку використання робочого часу фермерського господарства «ОСОБА_2» вбачається, що ОСОБА_1 відпрацьовано: у лютому 2018 року - 24 дні (з 24 днів робочих) по 8 годин щодня (повний робочий день); у березні 2018 року - 26 днів (з 26 днів робочих) по 8 годин щодня; у квітні 2018 року - 24 дні (з 24 днів робочих) по 8 годин щодня; у травні 2018 року - 24 дні (з 24 днів робочих) по 8 годин щодня; у червні 2018 року - 24 дні (з 24 днів робочих) по 8 годин щодня; у липні 2018 року - 26 днів (з 26 днів робочих) по 8 годин щодня; у серпні 2018 року - 26 днів (з 26 днів робочих) по 8 годин щодня (т.2 - а.а.с.1-14)

Факт роботи ОСОБА_1 у Фермерському господарстві «ОСОБА_2» у період лютий-серпень 2018 року з повним робочим днем підтверджується також відомостями нарахування заробітної плати за відповідний період, звітами про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період лютий-серпень 2018 року (т.1 - а.а.с.212-250).

Наведені документи підтверджують, що у зазначеному періоді Фермерським господарством «ОСОБА_2» ОСОБА_1 нараховувалася заробітна плата відповідно до відпрацьованих людино-днів та сплачувалися за неї військовий збір і єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове пенсійне страхування. Сплата зазначених збору та внеску підтверджується відповідними квитанціями банківських установ та банківських терміналів (т.2 - а.а.с.16-29).

Крім того, факт роботи ОСОБА_1 у Фермерському господарстві «ОСОБА_2» підтверджений у судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Покликання апелянта на те, що свідки є зацікавленими у результаті вирішення даної справи, колегія суддів до уваги не бере, оскільки зазначене є лише припущенням. Крім того, покази відбиралися під присягою свідка та останні попереджені під розписку про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

Згідно із статтею 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як встановлено судом, сплачений фермерським господарством «ОСОБА_2 » єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 за період з 1 лютого по 15 серпня 2018 року відображений в індивідуальних відомостях про застраховану особу, внесених до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (т.1 - а.а.с.161-162).

Покликання апелянта на те, що 27.11.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_2 з кваліфікацією за ч.1 ст. 358 Кримінального кодексу України суд до уваги не бере, оскільки на час розгляду справи відповідачем не надано жодних доказів з приводу наслідків такого розслідування та наявності обвинувального вироку, а в силу вимог ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо тверджень Пенсійного органу на пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів зазначає, що зазначене питання вирішувалось судом першої інстанції та у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду було відмовлено. Крім того, апеляційна скарга не містить доказів про те, коли саме позивач дізналася про порушення свого права.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі №460/1580/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 16.03.2020 року.