Справа № 2-а-1468/11
Суддя: Турбіна Т. Ф.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 12.03.2020
Справа № 2-а-1468/11
Провадження № 6-а/334/7/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Турбіної Т.В., при секретарі Лиходід А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2011 року по справі №2-а-1468/11, в якій просить змінити спосіб і порядок подальшого виконання судового рішення з зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату підвищення пенсії ОСОБА_1 згідно с. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за період з 15.05.2010 року по 16.02.2011 року з врахуванням виплачених сум на стягнути з Правобережного об`єднаного Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 згідно с. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за період часу з 15.05.2010 року по 16.02.2011 року з врахуванням виплачених сум, що згідно перерахунку складає 1519,45 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що на підставі постанови державного виконавця від 13.08.2018 року про відкриття виконавчого провадження, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавчий лист по справі №2а-1468/11, виданий 09.08.2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про: «Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити підвищення пенсії ОСОБА_1 згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за період з 15.05.2010 року по 16.02.2011 року з врахуванням виплачених сум.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2019 року було замінено сторону у виконавчому у вказаній справі, яким Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя було замінено на Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Постановою державного виконавця відділу (ВП № 56982921) від 28.02.2019 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно вказаної постанови, Листом боржника від 27.08.2018 року за вих. № 11334/09 повідомлено, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, було проведено перерахунок в результаті якого ОСОБА_1 нараховано 1519,45 грн., проте здійснити виконання рішення суду в частині виплати зазначених коштів не є можливим, у зв`язку з відсутністю відповідних асигнувань.

Як зазначено у листі Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів державного бюджету, тому виходячи із вищевикладеного, примусове списання коштів з рахунків Управління, для подальшого повного виконання рішення суду може бути здійснено виключно органами Казначейства.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів. А оскільки Управління є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів державного бюджету, тому виходячи із вищевикладеного. примусове списання коштів з його рахунків для подальшого повного виконання рішення суду, може бути здійснено виключно органами Казначейства.

Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення є обставини, що роблять виконання судового рішення неможливим. Таким чином, зміни у правовому регулюванні порядку виконання судових рішень, боржником за якими є державний орган, яким не передбачено виконання рішень зобов`язального характеру, унеможливлюють виконання. Така обставина є підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

У зв`язку із тим, що резолютивна частина вищевказаного виконавчого листа містить необхідність виконати дії зобов`язального характеру, без зазначення конкретної суми до стягнення з боржника на користь стягувана, а органами Казначейства виконуються рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів стягувач не має можливості для подальшого повного виконання рішення суду пред`явити його на виконання до органів Казначейства

У зв`язку з вищенаведеним заявниця просить змінити спосіб і порядок подальшого виконання судового рішення №2-а-1468/11 Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2011 року.

В судове засідання заявник не з`явилася, суду подала заяву про слухання справи без її участі. Просить вимоги заяви задовольнити у повному обсязі.

Представник Правобережного об`єднаного УПФУ м. Запоріжжя до суду не з`явився. Про дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, згідно вимог ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. З запереченнями на заяву та клопотаннями про слухання справи без їх участі до суду не звертались.

Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.378 КАС України,за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч.3 ст.378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту, при цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках, але зі змісту заяви вбачається, що фактично заявник просить змінити судове рішення, яке набрало чинності.

Тобто, підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2011 року (справа №2-а-1468/11) було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя, правонаступником якого є Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, бездіяльність якого щодо нездійснення перерахунку та виплати позивачці підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком була визнана неправомірною та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 підвищення пенсії згідно ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» та провести виплати з 15.05.2010 року до 16.02.2011 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2013 року апеляційну скаргу Управління ПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя було задоволено частково, постанову Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2011 року3 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , пред`явлених за період до 14.05.20.10 року, позовна заява в цій частині залишена без розгляду. В іншій частині постанову суду залишено без змін.

11.04.2013 року по вказаній справі було видано виконавчий лист, який постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області від 07.08.2013 року (ВП № 38000375) було повернуто стягувачу.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2017 року (провадження №6-а/334/126/17) заяву ОСОБА_1 було задоволено та поновлено строк для пред`явлення вищевказаного виконавчого листа до виконання.

Ухвалю Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.03.2018 року (провадження №6-а/334/14/18) заяву ОСОБА_1 було задоволено та замінено боржника у виконавчому провадженні, а саме: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя було замінено на Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2018 року (провадження №6-а/334/48/18) заяву ОСОБА_1 було задоволено та видано дубліката вищевказаного виконавчого листа по адміністративній справі №2-а-1468/11.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.09.2018 року (провадження №6-а/334/59/18) в задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Фесенко Ю.В. про заміну способу і порядку виконання судового рішенні від 16.02.2011 року, винесеного Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі №2-а-1468/11 - було відмовлено.

28.02.2019 року на підставі постанови головного державного виконавця примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Фесенко Ю.В. (ВП № 56982921), виконавчий лист №2-а-1468/11, виданий 09.08.2019 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про зобов`язання УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплатити підвищення пенсії ОСОБА_1 згідно ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за період часу з 15.05.2010 року по 16.02.2011 року з врахуванням виплачених сум, - було повернуто стягувачу, у зв`язку з тим, що Листом боржника від 27.08.2018 року за вих. № 11334/09 повідомлено, що на виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, було проведено перерахунок в результаті якого ОСОБА_1 нараховано 1519,45 грн., проте здійснити виконання рішення суду в частині виплати зазначених коштів не є можливим, у зв`язку з відсутністю відповідних асигнувань. Як зазначено у листі Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя є бюджетною установою та утримується за рахунок коштів державного бюджету, тому виходячи із вищевикладеного, примусове списання коштів з рахунків Управління, для подальшого повного виконання рішення суду може бути здійснено виключно органами Казначейства. Коштів на виплату заборгованості Управлінню не було виділено, а виплата цих коштів буде можлива лише за умови фінансування таких витрат за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції України будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків визначаються виключно законами України про державний бюджет на відповідний рік. Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя є бюджетною установою і вправі здійснювати бюджетні платежі тільки за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом України про державний бюджет України.

Згідно Довідки Правобережного об`єднаного управління ПФУ м. Запоріжжя № 11333/04 від 27.08.2018 року, ОСОБА_1 на виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2011 року №2-а-1468/11 станом на травень 2013 року було здійснено доплату у розмірі 1519,45 грн., проте зазначені кошти не виплачено, оскільки виплата їх можлива буде лише за мови фінансування таких витрат за рахунок Державного бюджету України..

Згідно з частиною першою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), державний виконавець може звернутися до адміністративного суду першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, із поданням, а особа, яка бере участь у справі, та сторона виконавчого провадження - із заявою про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Ця норма не містить виключного переліку обставин, що є підставою для вирішення питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до п.3 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2013 року № 845 Рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до ч.1,2 ст.7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, також у разі якщо рішення суду, зазначене в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з ч.2 ст.378 КАСУ заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», що набрав чинності 01.01.2013 року, мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

У відповідності до норм вищезазначеного Закону, виконання рішень суду про стягнення коштів здійснюється Державною казначейською службою України, з урахуванням особливостей, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 30.01.2013 року.

Відповідно до частини третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України, Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання рішення розуміється прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Тобто, зі змісту вказаної норми випливає, що суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів, може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, або ж відмовити по даному питанню, не змінюючи при цьому його змісту, при цьому, відстрочити або розстрочити, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суд може лише у виняткових випадках, але зі змісту подання вбачається, що фактично заявник просить змінити судове рішення, яке набрало чинності.

Крім того, підставою для застосування правил вказаної статті Кодексу є обставини, що перешкоджають належними чином виконати судове рішення в адміністративній справі ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

На думку суду, викладені заявником вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, істотно змінять зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим.

Тому суд, здійснюючи зміну порядку чи способу виконання рішення, не повинен змінювати зміст резолютивної частини та не повинен змінювати спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи.

ОСОБА_1 , звертаючись з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, винесеного Ленінський районним судом м. Запоріжжя по справі №2а-1468/11 від 16.02.2011 року шляхом заміни «зобов`язання вчинити певні дії» на «стягнення певної суми» фактично просить змінити не спосіб і порядок виконання постанови суду, а саме судове рішення по суті позовних вимог і вирішити додаткову позовну вимогу про стягнення коштів, яка не була предметом розгляду та дослідження судом під час прийняття цієї постанови.

Аналогічну позицію висловив Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 12.02.2014 року у справі № К/800/598/14, згідно якої в ухвалі колегія суддів наголошує, що «Захист порушеного права у судовому рішенні» і «спосіб виконання судового рішення» не є тотожними поняттями (процесуальними інститутами), і звертає увагу судів першої інстанції на те, що змінюючи спосіб виконання постанови суду у аналогічних справах, вони фактично змінюють її суть, що належить до повноважень суду апеляційної або касаційної інстанції і є неприпустимим.

Таким чином, заява ОСОБА_1 щодо зміни способу та порядку виконання постанови не підлягає задоволенню, оскільки в разі задоволення її вимог, фактично буде змінено спосіб захисту порушеного права, обраний судом при вирішенні справи, та зміст резолютивної частини постанови суду, що в свою чергу є порушенням норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення від 16.02.2011 року, винесеного Ленінським районним судом м. Запоріжжя по справі №2а-1468/11, в якому просить змінити спосіб і порядок виконання судового рішення вказаної постанови з «Зобов`язати Управління пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату підвищення пенсії ОСОБА_1 згідно с. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за період з 15.05.2010 року по 16.02.2011 року з врахуванням виплачених сум» на «Стягнути з Правобережного об`єднаного Управління пенсійного фонду України м. Запоріжжя на користь ОСОБА_1 згідно с. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» та ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» за період часу з 15.05.2010 року по 16.02.2011 року з врахуванням виплачених сум, що згідно перерахунку складає 1519,45 грн.».

Керуючись ст. ст. 294-295, 378 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2011 року по справі №2а-1468/11 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФУ в Ленінському районі м. Запоріжжя про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошових сум - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.