Справа № 643/1163/20
Суддя: Довготько Т. М.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/1163/20
Провадження № 2-а/643/86/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання - Хотян К.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін у відкритому судовому засіданні в м. Харкові у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону патрульної поліції у м. Борисполі УПП у Київській області старшого лейтенанта поліції Банар Дмитра Євгеновича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом в якому просив суд постанову відповідача від 19.01.2020року ЕАК №1996521 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

В обґрунтування позовних вимог, позивач ОСОБА_1 . зазначив, що 19.01.2020року відповідачем винесена постанова ЕАК №1996521 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до якої, 19.01.2020року він керуючи транспортним засобом Toyota Camry д.н. НОМЕР_1 , рухався за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 124, зі швидкістю 87 км/год. перевищив швидкість в населеному пункті на 37 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. З постановою ЕАК №1996521 від 19.01.2020р. позивач не згоден та вважає її незаконною з наступних підстав. Після зупинки транспортного засобу позивача, а саме автомобілю Toyota Camry д.н. НОМЕР_1 , його не було ознайомлено з відеозаписом з приладу, яким підтверджується вчинення правопорушення, не надано на його вимогу жодного відповідного сертифікату чи свідоцтва щодо позитивного результату випробувань технічного приладу та документів з приводу результату випробувань технічного приладу. Крім того, зазначає, що прилад, яким вимірювали швидкість руху, аж ніяк не міг зафіксувати швидкість саме його автомобілю, оскільки він рухався в потоці транспортних засобів, які рухались попереду в одному напрямку, безпосередньо один за одним із допустимою дистанцією, а тому очевидним є те, що вказаний у постанові невстановлений прилад, зафіксував швидкість автомобіля який рухався попереду чи позаду. Таким чином, інспектор поліції зафіксував перевищення швидкості іншого автомобіля, що рухався попереду або позаду. Також, в оскаржуваній постанові не зазначено, яким саме вимірювальним приладом TruCam LTI 20/20 зафіксовано перевищення швидкості, а саме не зазначений серійний номер приладу.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 30.01.2020року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представником відповідача надано відзив, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що під час несення служби на території м. Бориспіль 19.01.2020р. екіпажем «Лемур-152» за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTІ 20/20 (серійний номер ТС001161) було виявлено порушення ПДР, а саме, водій транспортного засобу Toyota Camry д.н. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 87 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 37 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Твердження позивача з приводу того, що його не ознайомлено з відеозаписом правопорушення з приладу спростовується на відео з нагрудної камери Інспектора, де зафіксований порядок розгляду оскаржуваної постанови. Позивача було ознайомлено з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, було запропоновано кілька разів продемонструвати відео з приладу TruCam, на що позивач відмовився, а також не вимагав від інспектора ознайомитись з сертифікатом чи свідоцтвом про повірку лазерного вимірювача, скористатись будь-якими з прав ОСОБА_1 не виявив бажання. Від позивача не надходило ніяких клопотань, про що свідчить запис з нагрудної боді камери інспектора. Крім того, на відео з нагрудної камери інспектора видно, що позивач не заперечує факт скоєння ним адміністративного правопорушення, а зазначені в позовній заяві необґрунтовані доводи свідчать про намагання уникнути відповідності за скоєне адміністративне правопорушення.

Позивачем ОСОБА_1 було надано відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що копія диску, що доданий до відзиву на його адресу не надходила, що позбавило його права надання обґрунтованої відповіді на відзив. Також, в оскаржуваній постанові серії ЕАК №1996521 від 19.01.2020року, відповідачем не зазначено яким саме вимірювальним приладом TruCam LT1 20/20 зафіксоване перевищенням швидкості, а саме не зазначений серійний номер приладу. Крім того, вимірювальний прилад TruCam LT1 20/20 серії ТС001161 відповідну експертизу не проходив та в додатку до експертного висновку взагалі відсутній. Крім того, на долученому у відзиві фотознімку зробленого нібито з приладу TruCam , час вчинення нібито правопорушення зазначений як 14год.31хв. 17сек., при тому що у постанові Серії ЕАК №1996521 від 19.01.2020року, зазначений як 14год.32хв. 24 сек., та на перших двох знімках взагалі неможливо встановити марку чи колір автомобілю. Ним при розгляду справи було наголошено відповідачу, що з діями працівників поліції не згоден та почав доводити свої заперечення, при цьому останній йому повідомив, що в електронній формі постанови не має розділу пояснення осіб які притягуються до відповідальності, тим самим обмежив його право на захист. Крім того, доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського ,якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.01.2020 року заступником командира роти № 1 батальйону 1 патрульної поліції у м. Бориспіль УПП в Київській області старшим лейтенантом поліції Банарем Дмитром Євгеновичем винесено постанову серії ЕАК № 1996521, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно вказаної постанови 19.01.2020 року о 14-39 год. у м. Бориспіль по вул. Київський шлях, 124, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ в населеному пункті перевищив встановлені обмеження руху більше як на 37км/год, рухався зі швидкістю 87 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з частиною 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Матеріали справи містять відео, з якого вбачається, що ОСОБА_1 були роз`яснені права та запропоновано оглянути відео з приладу TruCam, на що позивач відмовився та не вимагав від інспектора ознайомитись з сертифікатом чи свідоцтвом, а також зазначив, що поспішає. Крім того, мається фотознімок з приладу на якому зафіксовано правопорушення вчинене ОСОБА_1 зроблене за допомогою приладу TruCam LTI 20/20, з якого вбачається, що автомобіль Toyota Camry д.н. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 87 км/год.

Правові підстави застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ІЛІ LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення ії результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16819, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 02.12.2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС001161, є придатним до застосування.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом від 04 жовтня 2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Отже, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КпАП України про порушення позивачем пункту 12.4 Правил дорожнього руху. Таке порушення доведено належними та допустимими доказами, порушення прав при розгляді справи стороною відповідача не встановлено. Оскаржувана постанова у повній мірі відповідає ст.283 КУпАП. Надані документи щодо засобу вимірювання правопорушення відповідає приладу, зазначеному в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відсутність в оскаржуваній постанові серії ЕАК № 1996521 від 19.01.2020 серійного номеру конкретного приладу, яким зафіксовано перевищення швидкості автомобілем позивача 19.01.2020року, на думку суду, не спростовує належність та допустимість цього доказу на підтвердження факту вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Щодо розбіжностей в часі вчинення правопорушення (згідно постанови відповідача - 14 год. 32 хв., відповідно до матеріалів фотофіксації - 14 год. 31 хв.) то суд враховує, що відповідачем винесено постанову серії ЕАК № 1996521 19.01.2020року та позивачем не заперечується той факт, що подія відбулася саме 19.01.2020р., що підтверджено, в тому числі, і відеозаписами, а, тому розбіжності у часі, не спростовує порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР.

Отже в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Суд враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в у постановах від 28.11.2018р. у справі № 537/1214/17, від 24.12.2019р. у справі № 459/1801/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

За таких умов вказані обставини не розцінюються судом як такі, що свідчать про неправильність складання постанови серії ЕАК № 1996521 19.01.2020року.

Стосовно доводів позивача щодо порядку порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення суд враховує, що відповідно до матеріалів адміністративної справи позивач заперечував перевищення ним дозволеної швидкості руху автомобіля в населеному пункті.

Із представлених відеоматеріалів слідує, що відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП.

Водночас, позивачем не було долучено до постанови відповідача будь-яких письмових клопотань, зауважень та заяв; стосовно дій відповідача ним не подавалися жодні скарги в органи Національної поліції або прокуратури.

Отже, за наведених обставин суд приходить до переконливого висновку про те, що дійсно 19.01.2020р., позивач ОСОБА_1 , керуючи ТЗ Toyota Camry д.н. НОМЕР_1 , в м. Бориспіль, вул. Київський шлях, буд. 124, зі швидкістю 87 км/год. перевищив швидкість в населеному пункті на 37 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України. Швидкість вимірювалася приладом - лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС001161.

На підставі наведеного, відповідачем правомірно визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Додатково суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1996521 19.01.2020року за формою відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Отже, аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,8,11,94,99,159,160-163,171-2,246 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_1 / до інспектора батальйону патрульної поліції у м. Борисполі УПП у Київській області старшого лейтенанта поліції Банар Дмитра Євгеновича / м. Бориспіль, вул. Кошового, 4/ про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 17.03.2020 року.

Суддя - Т.М.Довготько