Справа № 260/1718/19
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/1718/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.,

за участю:

представників позивача Гоблик М.І., Пономаренко С.П.,

представника відповідача 1 та 2 Станкович В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області, Західного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 04 березня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 16 березня 2020 року.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області (далі позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області (далі відповідач 1), якою просить: визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області про усунення виявлених порушень від 07 серпня 2019 року № 13-07-04-14/2698-2019.

Ухвалою суду від 13 січня 2020 року залучено до участі справі в якості співвідповідача Західний офіс Держаудистлужби (далі відповідач 2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 22 квітня 2019 року по 18 липня 2019 року Управлінням Західного офісу Держаудистлужби в Закарпатській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача. За результатами ревізії встановлено ряд порушень та недоліків, що зафіксовані в акті ревізії від 25.07.2019 року. За наслідками ревізії відповідачем складено вимогу про усунення виявлених ревізією порушень від 07 серпня 2019 року. Вказану вимогу позивач вважає безпідставною, оскільки зазначені в ній порушення не відповідають фактичним недолікам або порушенням, зафіксованим у акті ревізії.

В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві та відповіді на відзив, просили суд їх задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що Управлінням Західного офісу Держаудистлужби в Закарпатській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності позивача. За наслідками ревізії складено акт, який підписаний посадовими особами позивача без заперечень. В ході ревізії відповідачем встановлено ряд порушень законодавства та з метою їх усунення сформовано вимогу про усунення виявлених порушень законодавства від 07 серпня 2019 року. Крім того, відповідач зазначив, що звернення особи до адміністративного суду з позовом про скасування вимоги, яка вказує на розмір матеріальної шкоди (збитків) та обсяги незаконних видатків, не є належним способом захисту, адже правильність здійснення розрахунку та наявність збитків, може бути розглянуто виключно в межах провадження за позовом органу державного контролю про їх стягнення.

В судовому засіданні представник відповідача 1 та 2 проти задоволення позову заперечив з мотивів, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконання п. 3.1.2.1 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Західного офісу Державної аудиторської служби на ІІ квартал 2019 року, на підставі направлення виданого в.о. начальника Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області за період з 01.01.2017 року по 31.03.2019 року.

За результатами проведеної ревізії складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області від 25 липня 2019 року № 13-07-04/04.

07 серпня 2019 року Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області винесено вимогу про усунення виявлених порушень № 13-07-05-14/2698-2019.

Відповідно до вказаної вимоги, під час ревізії встановлено наступні порушення, зокрема:

1) На порушення ч. 1, ч. 5 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" за період 2018 року по даним бухгалтерського обліку Управління не відображено нарахованого середнього заробітку за час вимушеного прогулу звільнених працівників в сумі 38087,71 грн. та єдиного соціального внеску в сумі 8379,30 грн., що призвело до не відображення по обліку наявної дебіторської заборгованості по розрахункам з фізичними особами та завищення витрат по оплаті праці, зайвого перерахування єдиного соціального внеску;

2) На порушення ч.1, 2 ст. 9, ч. 1, 2 ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Управлінням неналежним чином здійснювалася перевірка правильності заповнення та законності видачі листів непрацездатності, щодо наявності підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованим особам, які отримали захворювання або травму, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням у відповідності до п. 4.2 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004№ 532/274/136-ос/1406. Внаслідок допущеного порушення Управлінням понесено зайвих витрат коштів на загальну суму 107684,19 грн. на виплату допомоги з тимчасової непрацездатності.

3) На порушення п. 1.11 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 р. № 11, Хустським відділенням проводилося нарахування та виплата померлому потерпілому на виробництві ( ОСОБА_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 38 від 04.07.2017 року, складений виконавчим комітетом Сокирницької сільської ради Хустського району Закарпатської області) щомісячної страхової виплати у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого, що призвело до зайвих виплат на суму 91 888,46 грн.

Під час ревізії зазначене порушення усунуто в повному обсязі.

4) Внаслідок звільнення працівників Управління з порушенням ст. 49-2 КЗпП України та у зв`язку з поновленням їх на роботі згідно судових рішень, Управлінням здійснено відшкодування центрам зайнятості виплаченої допомоги по безробіттю незаконно звільненим працівникам в загальній сумі 53 347, 91 грн. Зазначене порушення призвело до додаткових витрат бюджету Управління на вказану суму та призвело до збитків Управління.

5) Внаслідок звільнення працівників Управління з порушенням ст. 49-2 КЗпП України та у зв`язку з поновленням їх на роботі згідно судових рішень, проведено виплату цим працівникам середнього заробітку за час вимушеного прогулу, єдиного соціального внеску, судових зборів, витрат на професійну правову допомогу, призвело до зайвих витрат бюджету Управління на загальну суму 187175,05 грн. чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Управлінню на зазначену суму.

6) Внаслідок звільнення працівників Управління з порушенням ст. 49-2 КЗпП України, та у зв`язку із поновленням їх на роботі згідно судових рішень, звільненим працівника за рахунок коштів Управління виплачено середньомісячна заробітна плата за 1 місяць на загальну суму 57838,18 грн. (в тому числі 47408,33 грн. заробітна плата, 10429,85 грн. єдиного соціального внеску). У подальшому казначейством безспірно списано з рахунка Управління кошти на користь незаконно звільнених працівників на загальну суму 129336,87 грн. Однак, при безспірному списанні казначейством не враховано суму сплачених коштів Управлінням, згідно рішень суду, середньомісячної плати за один місяць, що призвело до зайвої виплати коштів за вимушений прогул в розмірі 38087,71 грн. середньомісячна заробітна плата та 8379,30 грн. єдиний соціальний внесок, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) Управління на загальну суму 46467,01 грн.

Оскарженою вимогою Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області від 07 серпня 2019 № 13-07-04-14/2698-2019 зобов`язано позивача:

1) Розглянути результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством до відповідальності працівників установи ,винних у допущених порушеннях.

2) Відобразити в обліку дебіторську заборгованість на суму 46 467,01 грн. перед незаконно звільненими працівниками відповідно до П(С)БО 10 "Дебіторська заборгованість ", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 08.10.1999 року № 237.

3) Забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України та статей 216-229 Господарського кодексу України, а у разі неможливості відповідно до норм статті 130-136 КЗпП України на користь Управління зайвих витрат, заданих недотриманням вимог ч. 1, 2 ст. 9, ч. 1, 2 ст. 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування " в частині здійснення виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованим особам, які отримали захворювання або травму, що сталися внаслідок алкогольного сп`яніння на суму 107684,19 грн.

4) Забезпечити відшкодування матеріальної шкоди (збитків) відповідно до норм статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України та статей 216-229 Господарського кодексу, а у разі неможливості відповідно до норм статті 130-136 КЗпП України на користь Управління , заподіяної внаслідок звільнення працівників Управління з порушенням ст. 49-2 КЗпП України на загальну суму 46467,01 грн.

5) Забезпечити відшкодування з винних осіб зайвих витрат бюджету Управління, відповідно до норм статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України та статей 216-229 Господарського кодексу України, а у разі неможливості відповідно до норм статті 130-136 КЗпП України на користь Управління, внаслідок звільнення працівників Управління з порушенням ст. 49-2 КЗпП України та у зв`язку з поновленням їх на роботі згідно судових рішень, в частині відшкодування центрам зайнятості виплаченої допомоги по безробіттю незаконно звільненим працівникам в загальній сумі 53347,91 грн.

6) Забезпечити відшкодування з винних осіб зайвих витрат бюджету Управління відповідно до норм статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України та статей 216-229 Господарського кодексу України, а у разі неможливості відповідно до норм статті 130-136 КЗпП України на користь Управління, внаслідок звільнення працівників Управління з порушенням ст. 49-2 КЗпП України та у зв`язку з поновленням їх на роботі згідно судових рішень, в частині виплати цим працівниками середнього заробітку за час вимушеного прогулу, єдиного соціального внеску, судових зборів, витрат на професійну правову допомогу на загальну суму 187175,05 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, визначені України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" від 26 січня 1993 року № 2939 (далі Закон № 2939).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2939 здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 закону № 2939 головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону № 2939 державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Відповідно дол. п. 7 ст. 10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

Згідно з п. 10 ст. 10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю надається право: звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Частиною 2 ст. 15 Закону № 2939 встановлено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Відповідно до п. п. 9 п. 4 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2016 року № 43, встановлено, що Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань: вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, зокрема: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення № 43 у разі якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держаудитслужба має право звернутися до суду в інтересах держави.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства є обов`язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

За таких обставин у органу фінансового контролю наявне право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, не пов`язаних із стягненням виявлених в ході перевірки збитків.

Відтак, збитки, щодо наявності яких зроблено висновок Держаудитслужбою, стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю. Наявність збитків, правильність їх обчислення перевіряє суд, який розглядає позов про відшкодування збитків, а не позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України у справі №21-442а14 від 25.11.2014 р., у справі №21-89а14, від 13.05.2014 р., №21-436а14 від 27.01.2015 р., постановах Верховного Суду №1440/1820/18 від 27.11.2019 р., 2а-3536/09/0770 від 19.09.2019, №400/2658/18 від 29.07.2019 р., №813/3905/14 від 21.02.2020 р., №826/14155/16 від 19.02.2020 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на те, що оскаржена вимога вказує на суми збитків, обґрунтованість і правомірність яких повинна перевірятися у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України з урахуванням правових позицій Верховного Суду, оцінки поданих сторонами доказів, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Перемоги, буд. 92 Б, ) до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4), Західного офісу Держаудитслужби (Львівська область, м. Львів, вул. Костюшка, буд. 8, ) про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяН.Д. Маєцька