Справа № 280/5761/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року 09 год. 20 хв.Справа № 280/5761/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головною управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови в проведенні виплати нарахованої пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 20.04.2019 по 30.06.2019;

зобов`язати Головне управління Пенсійною фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по нарахованим та неотриманим щомісячним виплатам пенсії за віком за період з 20.04.2019 по 30.06.2019;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області обчислити пенсію за віком ОСОБА_1 , з урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії, що видана малим колективним підприємством Аптека № 388 м.Горлівка Донецької області за період з 01.10.1994 по 30.09.1999.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком. Проте, за квітень-червень 2019 року пенсію за віком виплачено не було. Вважає, що відповідач не виплачує нараховану пенсію з підстав, не передбачених ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім того, вважає неправомірними дії відповідача щодо не врахування при обчисленні пенсії з 20.04.2019 довідки про заробіток для обчислення пенсії, що видана МКП Аптека № 388 м.Горлівка, Донецької області за період з 01.10.1994 по 30.09.1999 з посиланням на те, що оскільки підприємство знаходиться на території, яка тимчасово не контролюється українською владою тому територіальні органи не мають можливості провести звірку даних з первинними документами. На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Відповідач позовну заяву не визнав. У письмовому відзиві від 09.01.2020 вх. № 1073, посилається на те, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 11.06.2019 про призначення пенсії за віком. Рішенням Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам по Олександрівському району від 14.06.2019 № 20 позивачу призначено пенсію з 20.04.2019. Пенсія позивача за період з квітня 2019 по червень 2019 в розмірі 3542,90 грн. не виплачена з посиланням на відсутність фінансування та буде виплачена після надходження коштів на умовах окремого порядку, визначеного КМУ. Щодо неврахування довідки зазначає, що остання видана МКП Аптека № 388 м.Горлівка, Донецької області, що розташоване на території , яка тимчасово не контролюється українською владою. Відтак, територіальні органи Пенсійного фонду України не мають можливості провести перевірку достовірності зазначеної в довідці інформації відповідно до первинних документів. Тому, відповідач не має законних підстав для її врахування при обчисленні пенсії позивача. З огляду на викладене, просить у позові відмовити. Також, 09.01.2020 представником відповідача надано до суду копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (вх. №1075).

Ухвалою суду від 16.12.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/5761/19. Призначено судове засідання на 16.01.2020 без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась із заявою від 11.06.2019 до Управління обслуговування громадян Олександрівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісного центру) Головного управління ПФУ в Запорізькій області про призначення пенсії за віком з 20.04.2019.

14.06.2019 комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам прийнято рішення про призначення за поданням виплату пенсії внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання, зокрема, ОСОБА_1

17.09.2019 позивач звернулась до начальника управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району із заявою щодо встановлення правильності призначення пенсії та можливості долучення до пенсійної справи довідки про заробіток за 1994-1999 роки.

На підставі звернення громадянки ОСОБА_1 управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району звернулося до Олександрівського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісного центру) ГУ ПФУ в Запорізькій області з листом про надання роз`яснень.

Листом від 19.09.2019 вих. № 406/04 Олександрівський відділ обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісного центру) ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомив, що відповідно до Постанови КМУ від 25.04.2018 № 335 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365» суми соціальних виплат, до яких відноситься і пенсійна виплата та, які нараховані і не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати та виплачуються на умовах окремого Порядку, визначеного КМУ. Щодо довідки управління зазначило, що оскільки остання видана МКП Аптека № 388 м.Горлівка, Донецької області, яке розташоване на території, яка тимчасово не контролюється українською владою, територіальні органи Пенсійного фонду України не мають можливості провести перевірку достовірності зазначеної в довідці інформації відповідно до первинних документів. Тому, відповідач не має законних підстав для її врахування при обчисленні пенсії позивача.

Вказаний лист перенаправлений позивачу супровідним листом від 20.09.2019 вих. № 06-04/5018.

Позивач не погодившись з невиплатою пенсії та з вимогою вчинити певні дії, звернувся з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (надалі - Закон №1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсій та соціальних послуг.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення (ст. 4 Закону №1058-ІV).

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон № 1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом № 1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Згідно із частиною 1 статті 47 Закону №1058-ІV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

З 22 листопада 2014 року набрав чинності Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року №1706-VII (далі - Закон №1706-VII), яким відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закріплені гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2 ст. 4 Закону № 1706-VII).

Як згідно ст. 4 Закону №1706-VII, так і згідно пункту 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 (далі - Порядок № 509) факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених, зокрема, статтею 12 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується Довідкою від 25.01.2016 №2301-4116 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Розглядаючи вказану справу в контексті існування заборгованості по пенсії за період з 20.04.2019 року по 30.06.2019 року включно, суд вказує, що право позивача на пенсію за віком у вказаний період не є спірним.

Відповідачем пенсія ОСОБА_1 за цей період нарахована в сумі 3542,90 грн., що підтверджується протоколом за період з 01.04.2019 по 30.06.2019 однак, не виплачена з посиланням на постанову КМУ від 25.04.2018 № 335 «Про внесення змін до постанови КМУ від 08 червня 2016 № 365».

Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», а саме, п.15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженому зазначеною постановою, викладено в такій редакції: «Орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України».

Суд вважає таку позицію неприйнятною, виходячи з наступного.

Так, за змістом конституційних норм (ст.ст.113,116,117 Конституції України), Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Згідно з п. 6 ч. 1ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення, захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Особливу увагу варто звернути на те, що у преамбулі до Закону № 1058-IV зазначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Конституційне поняття «Закон України», на відміну від поняття «законодавство України», не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Судом встановлено, що жодних змін у вказаний Закон з приводу особливостей виплати заборгованості пенсіонерам, які є внутрішньо переміщеними особами, Верховною Радою не приймались.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або «інші права», як це зазначено у ст. 9 Закону № 1706-VII), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню виплат, гарантованих державою внутрішньо переміщеним особам.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо проведення виплати нарахованої пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 20.04.2019 по 30.06.2019 є протиправною.

Порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійною фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по нарахованим та неотриманим щомісячним виплатам пенсії за віком за період з 20.04.2019 по 30.06.2019

Щодо довідки про заробіток для обчислення пенсії, яка видана малим колективним підприємством Аптека № 388 м.Горлівка Донецької області за період з 01.10.1994 по 30.09.1999, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1 (Далі - Порядок № 22-1) заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Відповідно до абзацу першого підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Абзацами першим, другим підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії (абзаци перший-третій пункту 2.10 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1).

Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 17 березня 2015 року у справі № 21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі № 2-а/576/29/14, та Верховним Судом, зокрема, у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17, від 24 квітня 2018 року у справі № 686/6278/17, від 12 червня 2019 року у справі № 752/21038/16-а.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Досліджуючи довідку, видану МКП «Аптека № 388» судом встановлено, що за змістом довідка сформована за зразком Додатку 1 («Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії») до Порядку № 22-1, що діяв в редакції до 07.07.2014.

Згідно долученої до матеріалів справи копії трудової книжки позивача судом встановлено, що 06.10.1994 ОСОБА_1 прийнята на посаду заступника директора по АГЧ МКП «Аптека № 388» (на підставі наказу № 3 від 06.10.1994).

30.12.2000 звільнена за ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) згідно наказу № 29 від 30.12.2000.

Згідно безкоштовного пошуку сайту Міністерства юстиції України відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що МКП «Аптека № 388» () зареєстровано 06.10.1994 за адресою Донецька область, м. Горлівка, вул. Горького, буд. 17. Крім того, встановлено, що 12.03.2014 до Єдиного реєстру внесено запис про припинення юридичної особи МКП «Аптека № 388».

Тобто, враховуючи те, що підприємство припинило свою діяльність 12.03.2014, то видати оспорювану довідку воно могло лише до вказаної дати.

Відтак, довідка про заробітну плату, яка подавалась позивачем для призначення пенсії, видана за формою Додатку 1 до Порядку №22-1 (в редакції станом до 07.07.2014) та містить всі необхідні відомості стосовно заробітної плати та періоду роботи у даній організації. Крім того, у даній довідці зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України. Довідка видана на підставі особових рахунків за 1994-1999 роки. Інформація у довідці підтверджена підписами керівника та головного бухгалтера і посвідчена печаткою МКП «Аптека № 388».

Єдиний реквізит, що в ній відсутній це штамп органу, який його видав у правому верхньому куті аркушу формату А4. Однак, на думку суду, відсутність штампу не може слугувати підставою для невизнання інформації, що зазначена у довідці достовірною. Крім того, зауваженні ПФУ щодо форми довідки не виказано.

Суд звертає увагу, що всі первинні документи, на підставі яких позивач отримав право на призначення пенсії були створені до проведення антитерористичної операції, а тому не можуть піддаватися сумніву та позбавляти позивача права на отримання пенсії, обрахованої із заробітку, який він отримував на законних підставах лише з той обставини, що Україна тимчасово не здійснює контроль території на якій було зареєстровано МКП «Аптека № 388».

Суд також зазначає, що діючим законодавством яке регулює спірні правовідносини не встановлено, що необхідною умовою для прийняття та врахування пенсійними органами документів для призначення/розрахунку пенсії є можливість перевірити оригінали документів на підставі яких видавалася довідка.

З огляду на викладене, через те, що відповідач позбавлений можливості провести перевірку відповідності записів довідки первинним документам, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості.

Таким чином, довідка є такою, що відповідає вимогам Порядку № 22-1, а також вимогам ст. 40 Закону № 1058-IV, оскільки Законом не передбачено іншого порядку встановлення та підтвердження вказаного факту, виходячи з тих життєвих обставин, що склалися.

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що подана позивачем довідка містять усі необхідні відомості, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави її не враховувати.

Тобто, вказана довідка повинна бути врахована відповідачем при перерахунку пенсії позивача.

Щодо допущення негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць суд зазначає наступне.

Нормами статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Враховуючи те, що судом не вирішувалось питання про стягнення конкретно визначеного розміру суми пенсії, а лише вирішувалось питання щодо зобов`язання вчинити дії по її виплаті, суд не знаходить підстав для звернення до негайного виконання рішення частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 1536,80 грн. судового збору, який підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Оригінали квитанцій №30 від 04.12.2019 та № 70 від 15.11.2019 знаходить в матеріалах адміністративної справи.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо проведення виплати нарахованої пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 20.04.2019 по 30.06.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійною фонду України в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по нарахованим та неотриманим щомісячним виплатам пенсії за віком за період з 20.04.2019 по 30.06.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 , з урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії, що видана малим колективним підприємством Аптека № 388 м.Горлівка Донецької області за період з 01.10.1994 по 30.09.1999.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривен 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14.02.2020.

Суддя Л.Я. Максименко