Справа № 560/4131/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4131/19
РІШЕННЯ

іменем України

05 березня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участю:секретаря судового засідання Данилюк К.Б. представників позивача Васильченка В.О., Реви Ю.О. представників відповідача Козак М.Л., Кундиловської М.М.
розглянувши адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Шепетівський ремонтний завод" , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ТОВ "Спецдеталь", ТОВ Важтрансмаш" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Державне підприємство "Шепетівський ремонтний завод" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.11.2019 року №000048508 та №000049508.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що податкового перевіркою було встановлено порушення позивачем вимог Податкового кодексу України по взаємовідносинах з ТОВ "Спец-Деталь", "ТОВ "Важтрансмаш", в результаті чого занижений податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 660000, 00 грн., у т.ч.: за лютий 2019 року в сумі 235 200,00 грн., за березень 2019 року в сумі 424 800,00 грн. Також встановлене завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за квітень 2019 року в сумі 471160,00 грн. За результатами перевірки складений акт та прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення від 11.11.2019 року, якими позивачу збільшене податкове зобов`язання та застосовані штрафні (фінансові) санкції.

У той же час, позивач покликається на те, що порушення вимог Податкового кодексу України, описані у акті, не мали місця у дійсності, оскільки реальний характер та достовірність вчинених господарських операцій підтверджується змістом первинних документів ( видаткові накладні, платіжні документи, документи, що підтверджують транспортування товару, його зберігання та переміщення в межах виробничих циклів підприємства). Зазначає про те, що до перевірки надані документи, які були достатніми для однозначного висновку про те, що господарські операції з продавцями товару ТОВ "Спец-Деталь", "ТОВ "Важтрансмаш" спрямовані на настання реальних наслідків, мають легітимну економічну мету, повністю доводять виконання сторонами умов договірних зобов`язань та їх добросовісну поведінку.

ХІД СПРАВИ.

Провадження у справі відкрите за правилами загального позовного провадження.

02 січня 2020 року надійшов відзив Головного управління ДПС у Хмельницькій області, де відповідач покликається на те, що проведеною перевіркою встановлені порушення позивачем податкового законодавства України в частині не підтвердження реальності господарських операцій із ТОВ "Спец-Деталь", "ТОВ "Важтрансмаш". Так, надані під час перевірки первинні бухгалтерські документи, на думку відповідача, не доводять факт поставки товарів позивачу саме від зазначених контрагентів, адже наявність формально оформлених документів сама по собі ще не є доказом реальності господарських операцій. Відповідач висловлює сумніви стосовно походження отриманого товару, покликаючись на те, що товар не міг бути отриманий від вказаних осіб, оскільки не встановлено звідки даний товар потрапив до постачальників. Так, податковий орган неспромозі встановити виробника товару, відтак і відповідність товару діючим стандартам, оскільки надані для перевірки сертифікати якості не відповідають встановленим нормам. Крім того, ставить під сумнів доведеність транспортування товару, оскільки не встановлений зв`язок між особами, які фактично перевозили товар, та особою, яка надавала експедиційні послуги. Зважаючи на вказані сумніви, відображені у акті перевірки, відповідачем зроблений висновок про непідтвердження реального характеру постачання товару від цих продавців.

В підготовчому судовому засіданні суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец-Деталь" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Важтрансмаш".

Треті особи скористались своїм правом подати пояснення з приводу предмета спору. У адресованих суду заявах треті особи покликались на те, що договірні взаємовідносини між ними та позивачем мали реальний характер та зміст, підтверджені первинними документами, як наданими до перевірки, так і тими, які знаходяться у їх розпорядженні. Посилаються на те, що податковою службою були зареєстровані податкові накладні, оформлені ними як постачальниками за результатами поставки товару позивачеві, що так само свідчить про визнання дійсного характеру цих взаємовідносин.

Вважають, що надані ними сертифікати, довільна форма яких допускалась згідно з умовами договорів, засвідчують якість товару та відповідність його технічним умовам виробника, а інші документи, з яких вбачається те, звідки товар був отриманий, дозволяють прослідкувати рух товару за ланцюжком постачання. Вказують на те, що податковим органом не була проведена будь-яка перевірка ( звірка), за результатами якої зроблені висновки про сумнівність характеру взаємовідносин між ними та Державним підприємством "Шепетівський ремонтний завод". Зважаючи на це, підтримують аргументи позивача та просять позов задоволити.

В судовому засіданні представники позивача та третьої особи на його стороні позов підтримали, зазначивши, що наявні під час перевірки документи свідчать про фактичну поставку товарів продавцем, їх отримання та належну оплату покупцем, тобто реальність та документальне підтвердження подій, що обумовлюють виникнення у сторін договірних відносин податкових зобов`язань та права на отримання податкового кредиту.

Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнають, покликаючись на недоліки документів, описані у акті перевірки та відзиві, які дозволяють поставити під сумнів реальний характер взаємовідносин між сторонами договору, а також прийти до висновку, що товар був отриманий позивачем не від зазначених підприємств.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

ЗАКОНОДАВСТВО.

Відповідно до п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу. Правила формування податкового кредиту платниками податку на додану вартість визначені статті 198 Податкового кодексу України. Пунктом 198.1 ст.198 ПК України встановлено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно із п.198.2. ст.198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3. ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст.39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1. ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п.198.6. ст.198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» (далі - Закон №996) передбачає, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку. Відповідно до п.1 ст.9 Закону №996 факти здійснення господарських операцій фіксують первинні документи, які повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення.

ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ОЦІНКА.

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області у період з 26.09.2019 року по 04.10.2019 року проведена позапланова виїзна документальна перевірка Державного підприємства "Шепетівський ремонтний завод" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДВ при здійсненні фінансово-господарських операцій за січень-лютий 2019 року із ТОВ «Спец-Деталь» та за квітень 2019 року із ТОВ «Важтрансмаш».

За результатами перевірки складений акт №0086/22-01-05-08/08396724 від 11.10.2019 року, яким встановлені порушення п. 44.1 ст. 44, пп. «а» п. 198.1, абзацу першого та другого п. 198.2, п. 198.3 і абзацу третього п. 198.6 ст. 198; абзацу другого п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого зроблений висновок про те, що позивачем занижено ПДВ на суму 660000,00 грн., у т.ч. за лютий 2019 року в сумі 235 200,00 грн., за березень 2019 року в сумі 424 800,00 грн., та завищено суми від`ємного значення, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за квітень 2019 року в сумі 471160,00 грн.

Висновки акту перевірки зводяться до того, що надані під час перевірки первинні бухгалтерські документи не доводять факт поставки товарів позивачу від ТОВ «Спец-Деталь» та ТОВ «Важтрансмаш», оскільки наявні документи оформлені формально і не підтверджують реальність господарських операцій. Крім того, податковим органом виявлені протиріччя між змістом окремих документів в частині походження отриманого товару та доведеності його транспортування на адресу позивача.

На підставі акту перевірки відповідач прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 11.11.2019 року №000048508 форми "Р" та №000049508 форми "В4", якими збільшив податкове зобов`язання позивача з ПДВ та застосував штрафні санкції.

ВЗАЄМОВІДНОСИНИ З ТОВ «Важтрансмаш».

Судом встановлено, що між ДП «Шепетівський ремонтний завод» та ТОВ «Важтрансмаш» укладений договір поставки товару №2019/29-01 від 29.01.2019 року, згідно з яким ТОВ «Важтрансмаш» зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець - прийняти товар належної якості та оплатити його вартість.

Господарські операції з поставки підтверджуються видатковими накладними № 9 від 03.04.2019 року, № 10 від 16.04.2019 року, №12 від 16.04.2019 року, №11 від 19.04.2019 року, які містять усі необхідні реквізити, підписи уповноважених осіб, печатки, відображені в бухгалтерському обліку ДП «Шепетівський ремонтний завод» та не викликають у суду сумнівів у їх достовірності.

Транспортування (поставка) товару (комплектуючих до бронетехніки) здійснювалась через автоперевізників та ТОВ «Нова Пошта», що підтверджується товарно-транспортними накладними та експрес накладними №Р9 від 03.04.2019 року - фрікцион головний 303.09-6 в кількості 1 шт., гусениця 105.44 сб. 110-2 в кількості 2 компл.; №Р10 від 16.04.2019 року - верхня частина (голова) до приладу ТКН-ЗБ в кількості 6 шт.; №12 від 16 квітня - механізм розподілення правий 216-19-сб 104 в кількості 1 шт., механізм розподілення лівий 216-19-сб 103 в кількості 1 шт.; №Р11 від 19 квітня - Фара ФГ-125 в кількості 7 шт., Фара ФГ-127 в кількості 1 шт.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що за результатами цих господарських операцій в Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровані відповідні податкові накладні, виписані постачальником ТОВ «Важтрансмаш». Позивачем проведено оплату за товар, що підтверджується платіжними дорученнями, банківськими виписками. Факт оплати за товар відповідач не спростовує.

Зазначені документи складені з дотриманням вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", статті 44, 201 Податкового кодексу України, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. N 88 ) і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу господарських операцій, які узгоджуються між собою.

Судом встановлено, що запчастини, отримані від вказаного постачальника, використані ДП «Шепетівський ремонтний завод» на ремонт військової техніки на виконання укладених з Міністерством оборони України договорів та включені до складу виробничої собівартості готової продукції підприємства.

ВЗАЄМОВІДНОСИНИ З ТОВ "Спец-Деталь".

Судом встановлено, що Державним підприємством «Шепетівський ремонтний завод» укладений договір поставки від 17.01.2019 року №1701/19, відповідно до якого ТОВ «Спец - Деталь» зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець - прийняти товар належної якості та оплатити його вартість. Найменування, кількість, асортимент продукції визначений сторонами у специфікаціях.

Господарські операції з поставки товару від вказаного постачальника оформлені видатковими накладними №РН-0220101 від 22.01.2019 року, №РН-0220102 від 22.01.2019 року, №РН-0220103 від 22.01.2019 року, №016/02-01 від 16.02.2019 року, №022/03-3 від 22.03.2019 року, № 023/3-1 від 23.03.2019 року, містять необхідні реквізити та підписи уповноважених осіб та інформацію, яка відповідає іншим первинним документам.

Зазначені операції відображені в бухгалтерському обліку ДП «Шепетівський ремонтний завод»: Д-т рах.20.7 «Запасні частини» - К-т рах.63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - ТМЦ на суму 6084000,00 грн. (без ПДВ); Д-т рах.64.4.2 «Податковий кредит» - К-т рах.63.1 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - ПДВ в сумі 1014000,00 грн.

Оплата за товар відповідачем не спростовується та доводиться наявними у справі платіжними документами. Крім того, у Єдиному Реєстрі податкових накладних були зареєстровані податкові накладні, виписані постачальником на адресу позивача, що свідчить про те, що податковим органом визнаний реальний характер взаємовідносин щодо вказаних поставок.

Перевезення товару ( запасних частин) від ТОВ «Спец-Деталь» до ДП «Шепетівський ремонтний завод» підтверджується товарно-транспортними накладними №ЦБА-22/01/1 від 22.01.2019 р. - гусенична стрічка 2С1.34.002 в кількості 6 комплектів, фільтр-вентиляційна установка ФВУ 1002С 1.80.010.1 в кількості 12 штук ч/з перевізника ФОП ОСОБА_1 , та № ЦБА-16/02-01 від 16.02.2019 р. - гусенична стрічка 2С 1.34.002 в кількості 5 комплектів.

Отримані запчастини використані ДП «Шепетівський ремонтний завод» на ремонт військової техніки на виконання укладених з Міністерством оборони України договорів. Крім того, позивачем надані документи, які свідчать про перетинання товарами, отриманими від вказаних постачальників, зони контрольно-пропускного режиму підприємства, а також подальше його переміщення в межах виробничого процесу.

Покликання відповідача на невідповідність форми сертифікату, який засвідчує якість поставленого товару, суд вважає необґрунтованим, оскільки як вбачається зі змісту договору, сторони не погоджували конкретний вид документа та форму, якій повинен відповідати документ, що засвідчує якість товару. Та обставина, що виробник товару надав інформацію про те, що не перебував у договірних стосунках з постачальником позивача, не спростовує походження товару і не свідчить про його невідповідність нормативам або стандартам. Натомість, податковим органом не вивчалась якість товару безпосередньо, позаяк висновок зроблений лише виходячи з зауважень щодо формальних вимог до змісту сертифікату.

Суд звертає увагу на те, що сертифікати якості не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, що фіксують рух активів. А тому навіть їх відсутність не має вирішального значення для встановлення фактичного руху активів у процесі виконання поставок. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що запасні частини, які придбавались позивачем, включені до Переліку продукції, що підлягає обов`язковій сертифікації в Україні. Зазначена правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 29 січня 2019 року по справі №824/392/17-а та від 28 листопада 2018 року по справі №816/1959/17.

Так само суд не погоджується з доводами стосовно спірності питання перевезення товару від ТОВ «Спец-Деталь». У цьому випадку позивач не виступав перевізником товару, а усі зобов`язання щодо перевезення товару покладались на постачальника ( продавця) Крім того, окремі питання оформлення взаємовідносин між особою, що здійснювала експедиційне обслуговування перевезень та найманими або залученими нею працівниками ( водіями), не може загалом ставити під сумнів сам факт поставки, підтверджений іншими письмовими доказами. Враховуючи це, позивач не може зазнавати будь-яких негативних наслідків, які можуть випливати з питань оформлення договірних відносин між третіми особами, на які він безпосередньо не впливає.

Доводи контролюючого органу про відсутність у контрагента позивача певних активів, зокрема основних засобів, необхідних для здійснення господарської діяльності як на підставу неможливості фактичного здійснення вказаних господарських операцій, не підтверджені жодними доказами. Суд встановив, що на момент укладення угод та вчинення господарських операцій контрагенти позивача були зареєстровані як юридичні особи та як платники податку на додану вартість, доказів протилежного відповідачем не надано.

В межах розгляду даної справи податковим органом не надано беззаперечних доказів здійснення позивачем та його контрагентами узгоджених дій, спрямованих на створення штучних умов для отримання незаконної податкової вигоди.

Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року по справі №815/2946/13-а зазначив, що чинне законодавство не передбачає умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника стан податкового обліку його контрагентів, фактичне знаходження їх за місцем реєстрації та наявність чи відсутність основних фондів у останніх.

Особа не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи (позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 12.04.2018 р. справа №804/698/26) Податковим кодексом України на сторону договору не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням іншою стороною, зокрема постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника. Платники податків несуть самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка не може автоматично поширюватись на інших осіб.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України" якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

Враховуючи це, судом встановлено і матеріалами справи підтверджене фактичне отримання та оплата товарів від згаданих постачальників, переміщення товарів в межах виробничого процесу та відображення його у бухгалтерському обліку підприємства, використання запчастин у подальшій господарській діяльності, відповідно, суми податку на додану вартість включені до складу податкового кредиту правомірно. Відтак, формування позивачем витрат, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на додану вартість та податком на прибуток по спірним господарським операціям підтверджене належними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами і відповідачем під час розгляду справи не спростоване.

Оскільки відповідач не довів правомірність оскаржуваних рішень, а встановлені обставини справи та докази свідчать про протиправність висновків, покладених в основу спірних рішень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "Р" №000048508 від 11.11.2019 року та форми "В4" №000049508 від 11.11.2019 року.

Стягнути на користь Державного підприємства "Шепетівський ремонтний завод" судові витрати на сплату судового збору в сумі 19 210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16 березня 2020 року

Позивач:Державне підприємство "Шепетівський ремонтний завод" (вул. Гагаріна, 10,Шепетівка,Шепетівський район, Хмельницька область,30400 , код ЄДРПОУ - 08396724)
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 43142957)

Головуючий суддя І.С. Козачок