Справа № 260/1090/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/1090/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Стенавській А.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась;

представник позивача: Матій Наталія Юріївна;

відповідач: Головне управління ДФС України у Закарпатській області представник Кремер Лілія Юріївна;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Благодійний фонд "Закарпатський центр економічного розвитку "Еган Еде" представник Грига Наталія Василівна;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Благодійний фонд "Закарпатський центр економічного розвитку "Еган Еде" (пошт. адреса: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 24, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 02 березня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 12 березня 2020 року.

30 липня 2019 року, ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області, якою просить: 1) визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 20.03.2019 року: № про сплату 30 480 грн. 54 коп. податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та штрафних (фінансових) санкцій 7 620 грн. 14 коп.; № про сплату 2 540 грн. 05 коп. військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 635 грн. 01 коп.

16 вересня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі.

14 листопада 2019 року, ухвалою суду залучено до участі в справі в якості третьої особи - Благодійний фонд "Закарпатський центр економічного розвитку "Еган Еде" (юридична адреса: 90224, Закарпатська область, Берегівський район, с. Запсонь, вул. Головна,70; пошт. адреса: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 24, ).

17 грудня 2019 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

В обґрунтування позову позивач вказав, що за результатами проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, контролюючим органом прийняті податкові повідомлення рішення від 20.03.2019 № та № , однак такі надіслані позивачу з порушенням строків, а сам через три дні. Разом з тим, вказує, що між ФОП ОСОБА_1 та БФ «Закарпатський центр економічного розвитку «Еган Еде» укладено договір від 06.04.2017 «Про фінансування». На виконання умов даного договору БФ «Закарпатський центр економічного розвитку «Еган Еде» перерахував на розрахунковий рахунок позивача кошти в сумі 169 336,34 грн. з призначенням платежу «безповоротна фінансова допомога". При поданні податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік, позивач зазначив отриманий дохід у вигляді безповоротної фінансової допомоги, як додаткове благо, визначене у пп.164.2.17 ПК України, однак під час проведення перевірки відповідач дійшов хибного висновку, що сума безповоротної фінансової допомоги відносить до інших доходів, передбачених пп. 164.2.20 ПК України, оскільки така сума повинна оподатковуватися як додаткове благо надане фізичним особам. При цьому згідно п.п. 168.1.1 ст. 168 ПК України, саме Благодійний фонд «Закарпатський центр економічного розвитку «Еган Еде» є податковим агентом, який повинен утримувати податок від суми такого доходу.

04 жовтня 2019 року, відповідач проти позову заперечив, надавши суду відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву зазначив, що позивач вважає отримане фінансування безповоротною фінансовою допомогою та додатковим благом та наполягає, що БФ «Закарпатський центр економічного розвитку «Еган Еде» повинен був утримати податок при виплаті, як податковий агент. При цьому на обґрунтування своєї позиції покликається виключно на банківську виписку, однак відповідач не погоджується з даним твердженням з огляду на його неспроможність і звертає увагу, що правова природа вказаних коштів визначена за результатами аналізу положень договору про фінансування. Аналіз вказаних положень дає змогу зробити чіткий висновок, що отримані за ним кошти за своєю суттю не є безповоротною фінансовою допомогою в розумінні ПК України. Вказує, що договір, що встановлює обов`язок обдарованому вчинити на користь дарувальника будь які дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Крім того, можна зробити висновок про те, що в поняття «додаткове благо» законодавець включив виключно те, що отримується і споживається безповоротно, і без будь яких умов можливості повернення, (а.с. 74-78).

11 жовтня 2019 року, позивачем подано відповідь на відзив, де вказано, що отримана безповоротна фінансова допомога оподатковується за нормами, встановленими ПК України для оподаткування доходів фізичних осіб як додаткове благо. Зазначає, що банківська виписка та платіжне доручення в яких зазначено призначення платежу «безповоротна фінансова допомога», являються первинними документами, а твердження відповідача в цій частині є безпідставними. Разом з тим, вказує, що договір «Про фінансування» за своєю природою тотожній до договору пожертв, (а.с. 82-88, Т.1).

31 жовтня 2019 року, відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, де вказано, що ні банківська виписка, ні платіжне доручення не є первинними документом в розуміння Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а тому не можуть бути підтвердженням юридичної природи отриманих коштів. Тому для визначення юридичної природи отриманих позивачем коштів слід аналізувати виключно умови договору про фінансування. Вказує, що оскільки в договорі про фінансування від 06.04.2017 року для позивача встановлено ряд чітких умов, що він повинен робити на користь третьої особи для отримання фінансування, вказаний договір не є ні договором дарування, ні договором пожертви. Отже, отримане позивачем фінансування є «іншими доходами» фізичної особи, які оподатковуються відповідно до пп. 164.2.20 ПК України і відповідальність за декларування і сплату податку з таких доходів несе виключно платник податку, який їх отримав, (а.с. 106-109).

11 листопада 2019 року, представником позивача подано пояснення до заперечення на відповідь на відзив, де вказує, що дохід отриманий не від здійснення підприємницької діяльності, тому податковий агент (БФ «Закарпатський центр економічного розвитку «Еган Еде») повинен був відобразити його за ознакою доходу « 126», а не під ознакою доходу « 157», як зазначено у відомостях з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, (а.с. 111-114).

Третьою особою у строк, визначений ухвалою суду від 14 листопада 2019 року, письмових пояснення щодо позову або відзиву до суду не подано.

Під час розгляду справи по суті уповноважений представник позивача позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити з мотивів, що у ньому наведені.

Представник відповідача в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечувала та просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні визнала позовні вимоги та зазначила, що не вступає ні на стороні відповідача, ні на стороні позивача.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що, 11 серпня 2016 року, ОСОБА_1 , була зареєстрована Виноградівською районною державною адміністрацією Закарпатської області як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, (т.1 а.с. 11).

06 квітня 2017 року між БФ «ЗЦЕР «ЕГАН ЕДЕ» (Надавач фінансування) та ФОП ОСОБА_1 (Кінцевий адресат) укладено Договір про фінансування №2016-EEGP-E1B-1286 (т.1 а.с.37-39).

Згідно преамбули вказаного договору визначено, що кінцевий адресат подав проект за конкурсним зверненням Благодійної Організації БФ «ЗЦЕР «ЕГАН ЕДЕ» по програмі фінансування розвитку, інновацій та розширення бізнесу для приватних підприємців, мікро- та малих підприємств у галузі сільського господарства», опублікованого 15.07.2016 року надавачем фінансування. Поданий проект надавач фінансування оцінив у відповідності із чинною процедурою прийняття рішень та передав на розгляд з пропозицією на фінансування. Відповідно до рішення, прийнятого по проекту, на умовах, визначених у даному Договорі фінансування, кінцевий адресат має право на отримання безповоротної фінансової допомоги.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.2 зазначеного Договору, кінцевий адресат, разом з підписанням даного Договору бере на себе зобов`язання на здійснення діяльності, що є предметом даного договору, на основі даного Договору та грантового проекту. Надавач фінансування зобов`язується надати кінцевому адресату на здійснення проекту безповоротне фінансування у формі авансу для кінцевого адресата, максимальна сума якого 1775014 угорських форинтів.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, обов`язок завершити реалізацію проекту до 30 червня 2017 року та термін подання звіту: протягом 10 днів з моменту завершення реалізації проекту.

Відповідно до пункту 3.1 Договору, Надавач фінансування проводить переказ суми фінансування, вказаної у п.1.2 на основі заяви. Кінцевий адресат повинен подати заяву на оплату протягом 10 днів після підписання даного договору двома сторонами, у випадку прострочення вказаного терміну Надавач фінансування має право відступити в односторонньому порядку від договору.

Згідно з пунктом 3.2 Договору, Надавач фінансування проводить переказ суми фінансування, вказаної в п.1.2 на основі у формі авансу однією сумою кінцевому адресату на розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 ФОП ОСОБА_1 , відкритий у АТ «УКРСИББАНК», протягом 15 днів з моменту надходження правильно та повністю заповненої заявки на оплату.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, кінцевий адресат зобов`язаний подати повний фінансовий звіт про використання фінансування згідно з п.1.2 даного Договору та змістовну частину звіту про реалізацію протягом 10 днів після завершення реалізації проекту.

Відповідно до пункту 5 Договору, у випадку, якщо позивач не виконує свій обов`язок по звітуванню або виконує неналежним чином, то повинен повернути виявлену Надавачем фінансування неправомірно використану суму разом з відсотками, ( а.с.39, Т.1)

Пунктом 6.1 Договору, кінцевий адресат надає банківську гарантію у вигляді інкасо на суму фінансової підтримки. Даний документ підтверджує той факт, що кінцевий адресат в повній мірі, у найкоротший термін зможе успішно задовольнити вимогу надавача фінансування про повернення коштів у повному обсязі.

Наступні додатки становлять невід`ємну частину даного Договору, навіть у випадку, якщо вони фізично не прикріплені до договору:

- Додаток 1: Загальні умови договору;

- Додаток № 2: Поданий та прийнятий по конкурсу проект;

- Додаток № 3: Взірець підпису повноважного представника Кінцевого адресата, завірений фінансовою установою або нотаріально;

- Додаток № 4: Документ, що підтверджує державну реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності;

- Додаток № 5: Гарантійний лист банку у формі інкасо;

- Додаток № 6: Взірець заяви на оплату;

- Додаток № 7: Взірець фахового та фінансового звіту.

Фінансування від БФ «ЗЦЕР «ЕГАН ЕДЕ» на виконання умов Договору від 06.04.2017 року №2016-EEGP-E1B-1286 в сумі 169 336,34,00 грн. надійшло на розрахунковий рахунок Позивача 07.06.2017 року, що підтверджується випискою по особовому рахунку, призначенн платежу "Безповоротна фінансова допомога за Договром ", ( а.с.40, Т.1).

09 червня 2017 року, ОСОБА_1 , припинила підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця за власним рішенням, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.1 а.с. 12).

18 січня 2019 року, позивачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017, в якій в розділі 10.9 Інші доходи вказано суму - 169 336,34 грн., (а.с. 41-43, Т.1 ).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків підприємець у другому вкарталі 2018 року отримала дохід від БФ "Еган Еде" за ознакою 157 в розмірі 169 336, 34 грн., ( а.с. 46, Т.1).

ГУ ДФС у Закарпатській області в період 30.01.2019 року по 01.02.2019 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2017 рік.

За результатами вказаної перевірки складено Акт перевірки №166/07-16-13-05/ НОМЕР_1 від 08.02.2019 року, (а.с. 13-18, Т.1).

Перевіркою встановлено порушення, допущені позивачем, а саме:

пп. «в» п.176.1 ст.176, п.177.11 ст.177 ПК України, - несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік;

пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.1 п.164.1 ст.164, пп.164.2.20 п.164.2 ст.164, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168, п.177.6 ст.177 Податкового кодексу України, в результаті чого визначено податкове зобов`язання з податку на доходи з фізичних осіб за 2017 рік, у сумі 30 480,54 грн.;

пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163 ст.163, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168, пп.1.1, пп.1.2, пп. 1.3, пп.1.4 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого перевіркою визначено податкове зобов`язання з військового збору за 2017 рік у сумі 2540,05 грн.

01 березня 2019 року, позивачем подано заперечення до акту від 08.02.2019 року №166/07-16-13-05/ НОМЕР_1 , (19-21, Т.1 ), однак, 19 березня 2019 року ГУ ДФС у Закарпатській області даний акт залишив без змін, ( а.с. 23-24, Т.1).

20 березня 2019 року, за наслідками перевірки винесено податкове повідомлення-рішення № , яким визначено податкове зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» 11010500 у розмірі 38 100, 68 грн. на підставі пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.1 п. 164.1, пп.164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.3 п. 168 ст. 168, п. 177.6 ст. 177 Податкового кодексу України (т.1 а.с. 26) та податкове повідомлення рішення № , яким визначено податкове зобов`язання за платежем Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 3 175, 06 грн., ( а.с. 28, Т1).

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Предметом оскарження в даній адміністративній справі є два податкові повідомлення рішення:

податкове повідомлення рішення від 20.03.2019 року № , яким визначено податкове зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» 11010500 у розмірі 38 100, 68 грн. ( де 7 620, 14 грн. штрафні фінансові санкції 25% ) на підставі пп.163.1.1 п.163.1 ст.163, пп.164.1.1 п. 164.1, пп.164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.3 п. 168 ст. 168, п. 177.6 ст. 177 Податкового кодексу України ( а.с. 26, Т1);

податкове повідомлення рішення від 20.03.2019 року № , яким визначено податкове зобов`язання за платежем Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» у розмірі 3 175, 06 грн. (де 635,01 штрафні санкції 25 %), ( а.с. 28, Т1) .

Відповідно до пп.162.1.1 п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) платниками податку на доходи з фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно з п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до п.164.1 ст.164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 ПК України, загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Згідно з пп.164.1.3 п.164.1 ст.164 ПК України, загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із ст.177 цього Кодексу та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно зі ст.178 цього Кодексу.

Відповідно до пп.164.2.20 п.164.2 ст.164 ПК України, до загального місячного (річного) доходу платника податку відносяться інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру фізичних осіб- платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків підприємець у другому кварталі 2018 року отримала дохід від БФ "Еган Еде" за ознакою 157 в розмірі 169 336, 34 грн., ( а.с. 46, Т.1). Відповідно до Довідника ознак доходів, наведених у додатку до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб. і сум утриманого з них податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 року № 4 - це дохід, виплачений самозайнятій особі на підставі підпункт 165.1.36 пункту 165.1 статті 165, статей 177 та 178 розділу IV Кодексу).

В даному випадку на позивача поширюється стаття 177 ПК України, яка визначає порядок оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування. Пункт 177.1. статті 177 ПК - доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Отже, слід відмітити, що на податкових агентів покладено обов`язок щокварталу подавати податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування (п. 176.2 ПКУ).

Отже, у разі нарахування (виплати) доходів податковий агент повинен відобразити в податковому розрахунку за формою N 1ДФ такі виплачені доходи на користь всіх платників податків, в тому числі виплачені на користь фізичних осіб - підприємців та осіб, що проводять незалежну професійну діяльність.

Питання оподаткування доходів, отриманих фізичною особою підприємцем, яка перебуває на загальній системі оподаткування, регулюється ст. 177 ПКУ, а фізичною особою підприємцем, яка є самозайнятою особою, ст. 178 ПКУ.

Під час нарахування (виплати) вищезазначеним фізичним особам доходу безпосередньо пов`язаного з їх підприємницькою та/або незалежною професійною діяльністю, суб`єкт господарювання та/або самозайнята особа, які нараховують (виплачують) такий дохід, не утримують податок на доходи у джерела виплати, якщо фізичною особою, яка отримує такий дохід, надано копію документа, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності та/або як фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність. Податковий агент заповнює та подає до контролюючого органу податковий розрахунок сум доходу за формою N 1ДФ, де зазначає суму нарахованого і виплаченого доходу на користь інших підприємців, проте ПДФО при цьому не утримується і не сплачується.

Отже визначальним для суду було, що фізична особа, яка отримла такий дохід, надала копію документа, що підтверджує її державну реєстрацію відповідно до закону як суб`єкта підприємницької діяльності та такі доходи фізичної особи- підприємця, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу ( ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування)

Стаття 167 Податкового кодексу визначає ставки податку. За пункт 167.1. цієї норми, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

З приводу покликання позивача на те, що він отримав грошову суму у вигляді гранту, який є одноразовою безповоротною цільовою виплатою, що в свою чергу відповідно до вимог ПК України є безповоротною фінансовою допомогою, суд зазначає наступне.

Відповідно п.п.14.1.257. п.14.1 ст.14 ПК України, безповоротна фінансова допомога - це, зокрема, сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів.

Згідно із статтею 717 Цивільного кодексу України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Обов`язковою умовою договору дарування є відсутність обов`язку обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, що не є договором дарування.

З приводу покликання позивача на те, що Договір про фінансування №2016-EEGP-E1B-1286 є договором пожертви, то таке твердження є хибним, оскільки відповідно до ст. 729 Цивільного кодексу України пожертвою є дарування нерухомих та рухомих речей, зокрема грошей та цінних паперів, особам, встановленим частиною першою статті 720 цього Кодексу, для досягнення ними певної, наперед обумовленої мети. До договору про пожертву застосовуються положення про договір дарування, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, пожертва є різновидом договору дарування.

Відмінність від дарунка вбачається в тому, що пожертва призначена для користування невизначеної кількості осіб і має конкретне призначення. Соціальна роль цього договору полягає у тому, що у будь-якому суспільстві є прошарки населення з невеликими доходами, а також окремі громадяни, соціально незахищені з різних суб`єктивних і об`єктивних причин.

Згідно із статті 720 Цивільного кодексу України, сторонами у договорі дарування можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальна громада.

Згідно мети програми за якою надавалася безповоротна фінансова допомога закарпатським приватним підприємцям, макро та малим підприємства з метою підвищення рівня забезпеченості сільськогосподарською технічкою, оснащенням та підвищення виробничої потужності, а також для їх біль раціонального використання. Фінансування надавалося виключно на придбання нових засобів (а.с.30, Т.2) інтенсивність фінансування становить максимум 80 % від загальної вартості придбання. Заявник (конкурсант) повинен фінансувати за рахунок власних коштів не менше 20 % від загальної вартості придбання. заявник бере на себе зобов`язання, що не менше ніж за 5 років після підписання договору фінансування не відчужуватиме предмети (засоби) розширення бізнесу, придбані за рахунок одержаних коштів. За пунктом 12 Програми, фонд створює інкасо на всі рахунки Учасника конкурсу для забезпечення застави на суму фінансування проекту.

Із матеріалів справи вбачається, що Договір про фінансування №2016-EEGP-E1B-1286 укладений з позивачем як із фізичною особою - підприємцем, а не як із фізичною особою, відтак позивач не можу бути стороною у договорі дарування.

Крім того, із зазначеного вище договору вбачається, що для позивача встановлено певні умови, зокрема,

п.1.12: заборона відчуження, передання в оренду предмету проекту;

п.2.1: обов`язок завершити реалізацію проекту до 30 червня 2017 року та термін подання звіту: протягом 10 днів з моменту завершення реалізації проекту;

п.4.1.: обов`язок позивача подати повний фінансовий звіт протягом 10 днів після завершення реалізації проекту;

п.5 : у випадку, якщо позивач не виконує свій обов`язок по звітуванню або виконує неналежним чином, то повинен повернути виявлену Надавачем фінансування неправомірно використану суму разом з відсотками.

Відтак, у випадку невиконання обов`язку по звітуванню або виконанні його неналежним чином, позивач зобов`язаний повернути неправомірно використану суму разом з відсотками.

Враховуючи вищевикладене, отримане позивачем фінансування не підпадає під визначення «безповоротна фінансова допомога», та були на той час «іншими доходами» фізичної особи.

Також суд звертає увагу на те, що у разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими Податковим кодексом України для платників податку - фізичних осіб.

Оскільки надана фінансова допомога не є результатом від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що проводиться у порядку та за правилами передбаченими законодавством для такої категорії осіб, то така сума допомоги оподатковується за нормами встановленими Податковим кодексом України для оподаткування доходів фізичних осіб як додаткове благо (18% ПДФО та 1,5% військового збору).

За вимогами статті 177 ПК пункту 177.6 - у разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб.

Покликання позивача на те, що банківська виписка та платіжне доручення є первинними документами та підтверджують юридичну природу отриманих коштів не беруться судом до уваги з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Однак суд відмічає, що банківська виписка та платіжне доручення не є первинними документами, а є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту, відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Нацбанку від 04.07.2018 року № 75,

Таким чином, отримане позивачем фінансування не є додатковим благом в розумінні Податкового Кодексу України, оскільки не підпадає під визначення «безповоротна фінансова допомога» з огляду на те, що по своїй суті отримане не за договором дарування або пожертви.

Відповідно до п.п.164.2.17 п.164.2. ст..164 ПК України, зазначається, що є «додатковим благом». А саме: вартість використання працівником житла, що належать роботодавцю; вартість безплатно отриманого майна та харчування; вартість безплатно отриманих послуг домашнього обслуговуючого персоналу; сума грошового або майнового відшкодування витрат; анульований кредитором борг; варіть безоплатно отриманих товарів.

Отже, «додаткове благо» - це те, що отримується і споживається безповоротно, і без будь-яких умов щодо можливості повернення.

Суд дійшов висновку, що отримане позивачем фінансування є іншими доходами фізичної особи, які оподатковуються відповідно до статті 177 ПК пункту 177.6 і відповідальність за декларування і сплату податку з таких доходів несе виключно платник податку, що їх отримав.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що відповідач діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Податкового кодексу України та згідно приписів статті 2 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Що стосується посилання позивача на порушення контролюючим органом вимог ПК України в частині надіслання податкових повідомлень-рішень не пізніше наступного робочого дня з моменту їх підписання, варто зауважити, що при дослідженні правомірності винесення рішення значення має тільки наявність чи відсутність фактів порушення вимог законодавства, зазначених в акті перевірки, у зв`язку з чим наявність цього формального порушення податковим органом не може бути єдиною та безумовною підставою для їх скасування.

З огляду на сукупність встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 20.03.2019 року № та № відповідають вимогам чинного законодавства, відповідач при їх прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, у зв`язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки позовні вимоги не підлягають до задоволення, судові витрати у відповідності до статті 139 КАС України відшкодуванню не підлягають та судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись статтями 9, 14, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Благодійний фонд "Закарпатський центр економічного розвитку "Еган Еде"(юр. адреса: 90224, Закарпатська область, Берегівський район, село Запсонь, вул. Головна, буд. 70, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяТ.В.Скраль