Справа № 420/229/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/229/20
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.,

за участю представника апелянта Мазурика Б.А.,

представника відповідача Лещенко Г.В.,

представника третьої особи Шурхно Ю.С.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКОМ-ЛІЗИНГ" на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року, постановлену в м. Одесі, по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКОМ-ЛІЗИНГ" до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ЛІЗИНГОВИЙ АЛЬЯНС" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2020 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними дії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо одержання, використання та поширення при розгляді справи № 15-02/2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000461 від 16.02.2017 року, отриманих від Національного антикорупційного бюро України; зобов`язати Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України утриматись від використання та поширення матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000461 від 16.02.2017 року, отриманих від Національного антикорупційного бюро України.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідач неправомірно використав матеріали кримінального провадження № 0000461 від 16.02.2017 року при розгляді справи, що мало своїм наслідком звинувачення позивача у порушенні законодавства про захист економічної конкуренції.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» зазначає, що Антимонопольний комітет України не є стороною вказаного кримінального провадження, отже копії чи оригінали матеріалів кримінального провадження № 0000461 від 16.02.2017 року отримано з порушенням норм Кримінального процесуального кодексу України. Матеріали кримінального провадження № 0000461 від 16.02.2017 p., досудове розслідування у якому здійснюється Національним бюро, були отримані відповідачем раніше ніж з`явилось розпорядження Голови комітету - державного уповноваженого Антимонопольного комітету України про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 01/181-р від 22.08.2018 року. Тобто, саме отримані матеріали вказаного кримінального провадження стали підставою для початку розгляду справи Антимонопольним комітетом України. Таким чином, в розумінні статей 44, 45 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідачем не здійснювались будь-які дії, спрямовані на отримання від Національного бюро допомоги в одержані від Позивача чи інших осіб у справі № 143-26.13/86-18 (15-02/2019) доказів (матеріалів та документів). Так само не має будь-яких доказів існування загрози, що відповідні докази можуть (могли) бути знищені Позивачем чи будь-якою іншою особою, що відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є підставою для вилучення письмових та речових доказів.

Позивач стверджує, що дії відповідача у недотриманні законності власних процедур впливають на остаточне рішення, яке ухвалюється на підставі проведення дослідження ознак антиконкурентних дій. У зв`язку з тим, що відповідач зібрав матеріали у незаконний спосіб, він тим самим спричинив негативні наслідки для позивача, що направлені на породження економічних, репутаційних втрат для підприємства, а також на отримання вигоди від своїх протиправних дій.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» в позові вказує, що позивачем оскаржуються дії органу, вчинені ним при здійсненні владних управлінських функцій, що носить публічно-правовий характер.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКОМ-ЛІЗИНГ".

Не погоджуючись з ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» надали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять ухвалу суду першої інстанції скасувати,, передати справу № 420/229/20 на розгляд Одеському окружному адміністративному суду. Доводами апеляційної скарги зазначено, що апелянтом оскаржується не рішення Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, винесене від 12.12.2019 року (№ 65/41-р/к) про накладення штрафу наапелянта, а саме незаконні дії суб`єкта владних повноважень під час виконання встановлених законодавством функцій, право на оскарження яких передбачено КАС України. Також апелянт зазначає, що ним не оскаржується безпосередньо само рішення відповідача про порушення законодавства у сфері захисту економічної конкуренції та накладення штрафу, в розумінні ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, а оскаржують ся безпосередньо дії відповідача, які позивач вважає протиправними, посилаючись на норми чинного законодавства України та суть самого спору, апелянт вважає, що справа підлягає розгляду в рамках адміністративного судочинства. Апелянт вказує, що Антимонопольний комітет України не є стороною вказаного кримінального провадження, отже будь-які копії чи оригінали матеріалів кримінального провадження ,М0000461 від 16.02.2017 року отримано та використано відповідачем з порушенням норм чинного законодавства України.

У відзиві на апеляційну скаргу Одеське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України зазначають, що позивач фактично оспорює рішення адміністративної колегії Одеського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.12.2019 р. № 65/41-р/к, яке прийнято за результатами розгляду справи № 15-02/2019, оскарження якого відповідно до положень ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» віднесено до компетенції господарських судів. Спірні правовідносини між учасниками виникли внаслідок недотримання ТОВ «Теком-Лізинг» вимог законодавства про захист економічної конкуренції. Таким чином, на думку відповідача, даний спір з урахуванням складу учасників справи, не відноситься до тієї категорії спорів, яка віднесена до компетенції судів адміністративної юрисдикції, а тому належить до розгляду у місцевому господарському суді в порядку господарського судочинства. Відповідач вказує, що судом першої інстанції вірно зазначено, що ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» фактично оспорює дії Відділення щодо прийняття рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у зв`язку з чим вказаний спір за своєю суттю, характером правовідносин, суб`єктним складом сторін, підставами та предметом позову не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. З огляду на зазначене відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» фактично оспорює дії Антимонопольного комітету Україну щодо прийняття рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, у зв`язку з чим дійшов висновку, що вказаний спір за своєю суттю, характером правовідносин, суб`єктним складом сторін, підставами та предметом позову не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та що даний спір належить до розгляду у місцевому господарському суду в порядку господарського судочинства..

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1, п.2, п. 7 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття "суд, встановлений законом" стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність (пункт 24 рішення ЄСПЛ від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України", заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Юрисдикційність конкретного спору чи категорії спорів може бути прямо визначена в законі.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою ЄСПЛ.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами ЄСПЛ розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Як вбачається з адміністративного позову, розпорядженням державного уповноваженого Антимонопольного комітету України № 01/181-р від 22.08.2018 року було розпочато розгляд справи № 143-26.13/86-18 відносно ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» та ТОВ «Європейський Лізинговий Альянс» за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.1 ст.50, п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді анти конкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів), проведених за ідентифікатором закупівлі: UA-2016-12-09-002217-b.

Розпорядженням адміністративної колегії Відділення АМК № 65/19-рп/к від 25.06.2019 року було розпочато розгляд справи № 15-02/2019 відносно ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» та ТОВ «Європейський Лізинговий Альянс» за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Рішенням Адміністративної колегії Одеського обласного територіального Відділення АМК № 65/41-р/к від 12.12.2019 року Позивача було визнано винним у вчиненні правопорушень: 1) передбачене пунктом 1 статті 50, що кваліфікується за пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів проведених Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» (ідентифікаційний код юридичної особи 03341316): відкриті торги з публікацією англійською мовою на закупівлю послуг ДК 021:2015:66114000-2 - Послуги у сфері фінансового лізингу CPV: 66114000-2 ДК 016:2010:64.91.1 - Послуги щодо фінансового лізингу (оголошення про проведення відкритих торгів, опубліковано на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель https://prozorro.gov.на/, ідентифікатор закупівлі UA-2016-08-25-000275-a; 1.1) за вчинене правопорушення на позивача накладено штраф відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у розмірі 68 000 грн.; 2) вчинив правопорушення, передбачене пунктом 1 статті 50, що кваліфікується за пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів проведених Комунальним підприємством «Сансервіс» (ідентифікаційний код юридичної особи 30644336): відкриті торги з публікацією англійською мовою на закупівлю послуг ДК 021:2015:66114000-2 - Послуги у сфері фінансового лізингу ДК 016:2010:64.91 - Послуги щодо фінансового лізингу (оголошення про проведення відкритих торгів, опубліковано на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель https://prozorro.gov.ua/, ідентифікатор закупівлі UA-2016-08-25-001034-с; 2.1) за вчинене правопорушення на Позивача накладено штраф відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у розмірі 68 000 грн. 3) вчинив правопорушення, передбачене пунктом 1 статті 50, що кваліфікується за пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів проведених Казенним підприємством «Морська пошуково-рятувальна служба» (ідентифікаційний код юридичної особи 38017026): відкриті торги з публікацією англійською мовою на закупівлю послуг ДК 021:2015:99999999-9 - Не визначено CPV:99999999-9 ДК 016:2010: 77.11.1 - Послуги щодо оренди та лізингу автомобілів і маловантажних автотранспортних засобів (оголошення про проведення відкритих торгів, опубліковано на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель https://prozorro.gov.ua/, ідентифікатор закупівлі UA-2016-12-09-002217-b; 3.1) за вчинене правопорушення на Позивача накладено штраф відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у розмірі 68 000 грн.

Згідно Попередніх висновків № 65/28-пв/к від 17.10.2019 року за результатами розгляду справи № 15-02/2019, Відділення АМК посилається на інформацію та документи кримінального провадження, досудове розслідування у якому здійснюється Національним антикорупційним бюро України.

Під час розгляду справи № 15-02/2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції АМК України було використано, зокрема, матеріали кримінального провадження № 0000461 від 16.02.2017 року.

Передані Комітету від НАБУ матеріали містять за визначенням закону охоронювану законом таємницю досудового розслідування та були отримані детективами НАБУ під час здійснення ними повноважень слідчих в кримінальному провадженні, про що безпосередньо свідчить зміст та процесуальна форма таких матеріалів. Доступ до цих матеріалів детективам НАБУ надавався судом для досягнення виключної мети - виконання завдань кримінального судочинства, а тому використання її АМК України поза межами кримінального судочинства, для цілей власного розслідування, є грубим порушенням зазначених вище норм Кримінального процесуального кодексу України.

Підставою для адміністративного позову стали протиправні дії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо одержання, використання та поширення при розгляді справи № 15-02/2019 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000461 від 16.02.2017 року, отриманих від Національного антикорупційного бюро України, що порушує права та охоронювані законом інтереси ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» в сфері публічно-правових відносин та вимагає їх захисту.

Предметом позову у цій справі є дії суб`єкта владних повноважень при отриманні та використанні інформації, необхідної для прийняття у подальшому кінцевого рішення, в процесі реалізації Комітетом публічно-владних управлінських функцій, у зв`язку з їх виконанням, а не оскарження рішення Антимонопольного комітету України, яким оформлене завершення реалізації цим органом власної компетенції (в порядку ч. 1 ст. 20 ГПК позивач має право оскаржити кінцеве рішення Комітету прийняте в порядку ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Правовідносини у даній справі стосуються дій суб`єкта владних повноважень при отриманні та використанні інформації, необхідної для прийняття рішення.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до частин 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України.

За приписами ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» під поняттям «економічна конкуренція (конкуренція)» визначається змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Крім того, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 26 червня 2018 року підтвердив відсутність у господарських судів компетенції розглядати спори, що виникають у зв`язку з вчиненням Комітетом дій при реалізації публічно-владних управлінських функцій, у справі № 910/22683/16 за позовом ПАТ «Укртатнафта» до АМК України про визнання незаконним рішення про відмову в задоволенні клопотань позивача про витребування АМК України пояснень та відомостей від Міненерговугілля України, НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укрнафта». Тому, спір за позовом ПАТ «Укрнафта» підлягає розгляду адміністративним судом.

Дійшовши до таких висновків, Верховний Суд, фактично, підтвердив, що в господарському суді можна вирішити виключно спір щодо оскарження рішень Антимонопольного комітету України, всі інші категорії спорів, що пов`язані з реалізацію Комітетом публічно-владних управлінських функцій, як органу із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Таким чином, запроваджені правила розгляду господарськими судами спорів щодо оскарження рішень АМК України усувають можливість розгляду в порядку господарського судочинства справ за позовами суб`єктів господарювання щодо оскаржень дій (бездіяльності) Комітету при реалізації ним владних повноважень.

ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» подано адміністративний позов, який не стосується спору між позивачем та іншими суб`єктами господарювання щодо наявності чи відсутності переваги одного над іншим у певній сфері господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб споживачів (фізичних та юридичних осіб).

Наведене в сукупності спростовує висновок суду першої інстанції про те, що спір між ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» та Одеським обласним територіальним відділенням АМК України виник виключно з відносин, пов`язаних із прийняттям рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу, що є підставою для розгляду спору в порядку господарського судочинства з огляду на ст. 20 ГПК України.

Отже, адміністративний позов ТОВ «ТЕКОМ-ЛІЗИНГ» відноситься до публічно-правового спору, а тому відповідно до ст. 19 КАС України повинен розглядатись в порядку адміністративного судочинства згідно з Кодексом адміністративного судочинства України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вказаний спір належить до юрисдикції адміністративних судів, і вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження в цій справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 294, 308, 311, 320, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКОМ-ЛІЗИНГ" задовольнити .

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13.03.2020 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик