Справа № 520/11182/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

02 березня 2020 р. № 520/11182/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Мінаєвої К.В.,

за участю секретаря судового засідання - Остропільця Є.Є.,

за участю:

представника позивача - Головінової Р.В.,

представника третьої особи - Щербак Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, )

третя особа: Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" (вул. Різдвяна, буд. 29,м. Харків,61052, )

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- відстрочити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оплату судового збору до моменту вирішення рішення по справі;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, щодо не зарахування до стажу ОСОБА_1 періоду роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2003 по 11.06.2008 згідно абз. 10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2003 по 11.06.2008 згідно абз. 10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.07.2019 року.

- допустити до негайного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду в даній справі.

Ухвалою суду від 25.10.2019 р. прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 06.11.2019 р. задоволено заяву Комунального підприємства "Харківський метрополітен" про вступ у справу в якості третьої особи та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Комунальне підприємство "Харківський метрополітен". Ухвалою суду від 24.12.2019 р. розгляд справи призначено у загальне позовне провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 06.02.2020 р. відмовлено у задоволенні клопотання Комунального підприємства "Харківський метрополітен" про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Протокольною ухвалою суду від 06.02.2020 р. закрито підготовче провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач під час призначення пенсії до пільгового стажу за Списком №1 не зарахував позивачу період роботи машиністом електропоїзда метрополітену з 17.01.2003. Зазначив, що рішенням від 14.11.2017 (протокол №77) відповідач протиправно відмовив позивачу у зарахуванні стажу роботи за Списком №1. Вважає, що період з 17.01.2003 по 11.06.2008 має бути зараховано до Списку №1 та зараховано в подвійному розмірі на підставі абз.10 ч.3 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за результатами попередніх атестацій.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що згідно наданих позивачем документів стаж роботи з 16.01.2003р. по 30.04.2016р. неможливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки необхідні документи не були надані. Вважає, що пенсія ОСОБА_1 обчислена, виплачується, за матеріалами пенсійної справи, в повному обсязі відповідно до законодавства, що діє на сьогоднішній день. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від третьої особи надійшов відзив, в якому зазначив, що не підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 17.01.2003 р. по 11.06.2008 р. машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен", посилаючись на те, що машиністи електропоїздів (метрополітену) втратили право на пільгову пенсію за Списком №1 з 16.01.2003 р. - з моменту втрати чинності Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 р. №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", якою професія машиніста електропоїзду метрополітену була виключена зі Списку №1. Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2006 р. №276 професія машиніста електропоїздів (метрополітену) була включена до Списку №1. Крім того, на думку третьої особи, атестація робочих місць проведена Харківським метрополітеном у 2003 р., 2008 р. у відповідності до Порядку №442, та не було підтверджено право машиністів електропоїзду метрополітену на пільгову пенсію за Списком №1. Враховуючи зазначене, третя особа просить суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Судом встановлені наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком №1, як машиніст електропоїзда метрополітену, починаючи з 2016 року.

01.07.2019 позивач звернувся до Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова з заявою та просив здійснити перерахунок пенсії та зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи машиністом електропоїзду (метрополітену) на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2003 по 11.06.2008 р. згідно абз.10 ч.3 ст.24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV на підставі трудової книги та карток умов праці, що наявні в матеріалах його пенсійної справи. (т.1 а.с.25-26)

Листом від 08.07.2019 р. відповідач повідомив позивача щодо розгляду звернення від 01.07.2019 р., зазначив про те, що заяву від 09.11.2017 р. про перерахунок пенсії з урахуванням стажу роботи за Списком №1 за період з січня 2003 р. по серпень 2016 р. було розглянуто у листопаді 2017 р. та прийнято рішення від 14.11.2017 р. №77 про відмову у перерахунку пенсії через відсутність необхідних документів. зазначено, що питання перерахунку пенсій може бути розглянуто після надходження необхідних документів. (т.1 а.с.29)

Рішенням від 14.11.2017 (протокол №77) відповідач відмовив позивачу у зарахуванні стажу роботи за Списком №1, через відсутність необхідних документів. (т.1 а.с.30-31)

Відповідно трудової книжки НОМЕР_2 , позивач з 01.01.1989 по 26.08.1996 та з 16.01.1999 по 22.07.2016 працював машиністом електропоїзду в КП «Харківський метрополітен». (т.1 а.с.109-112, 160-161)

На КП «Харківський метрополітен» атестація робочого місця проводилася в 1994 році, за наслідками чого було видано наказ Харківського метрополітену від 24.11.1994 року №129 «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці». (т.1 а.с.43-44)

В подальшому атестація проводилась в 1996-1997 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену № 51 від 09.04.1997 року «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці», яким внесені зміни та доповнення до наказу від 24.11.1994 року №129. (т.1 а.с.49)

Повторна атестація робочих місць проводилась в 1999 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену №214 від 07.12.1999 року «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць, проведеної в 1999 році». (т.1 а.с.55)

Згідно карток умов праці за 2008 рік, станом на 11.06.2008 робоче місце позивача відноситься до Списку №1. (т.1 а.с.38-41)

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність щодо не здійснення перерахунку пенсії на підставі заяви позивача від 01.07.2019 та не зарахування до пільгового стажу за результатами попередніх атестацій період з 17.01.2003 noll.06.2008 р., звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи позову та відзиву, зібрані докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Щодо права позивача на отримання пенсії за Списком №1.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (додається).

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 року №773 внесено зміни і доповнення до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме підпункт «а» підрозділу 1 розділу XXI «Транспорт» після позиції 1200100а-12180 доповнено позицією 1200100а-14409 такого змісту: « 1200100а-14409 Машиністи електропоїздів метрополітену».

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»:

а) затверджені: Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах; Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

б) визнані такими, що втратили чинність: постанова Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року № 162 та постанова Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 року № 773.

В Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», позиція «Машиністи електропоїздів метрополітену» відсутня.

Відповідно до рішення Національної служби посередництва і примирення від 11.07.2005 року № 05-07-05 Про колективний трудовий спір між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України Кабінету Міністрів України рекомендовано виконати пункт 1 рішення примирної комісії по вирішенню колективного трудового спору між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України від 10.02.2005 року: « 1. Задовольнити вимогу машиністів електропоїздів метрополітенів України: «відновити професію «машиніст електропоїздів метрополітену» в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36».

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 року № 276 внесено зміни до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Підрозділ «Транспортні послуги" зазначеного Списку доповнено позицією - машиністи електропоїздів (метрополітену).

До 01.04.2006 року Міністерству транспорту та зв`язку разом з Міністерством охорони здоров`я запропоновано розробити методику проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену). А також забезпечити проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену) державних підприємств «Дніпропетровський метрополітен» і «Харківський метрополітен», а разом з Київською міськдержадміністрацією - на комунальному підприємстві «Київській метрополітен» і подати Мінпраці та соціальної політики до 01.07.2006 року.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом № 383 від 18.11.2005 року Міністерства праці та соціальної політики України при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Суд зазначає, що оскільки Постановою Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 року №276) робота машиністом електропоїзду (метрополітену) віднесена до Списку №1, отже, позивач працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №1.

З урахуванням викладеного, до пільгового стажу позивача зараховується весь період роботи на посаді машиніста електропоїзда (метрополітену) незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

В рішенні Київського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова від 14.11.2017 р., Управління посилається на п.10 Порядку застосування Списків для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці, відповідно якого у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, необхідно надати уточнюючу довідку.

Суд зазначає, що статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників ; у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до п. 17 цього Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Таким чином, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи надаються лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці, при цьому за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання, підтвердження трудового стажу може здійснюватися органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Як встановлено судом з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача, її дані містять відомості щодо характеру роботи позивача, отже, відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у працівника відповідного пільгового стажу роботи.

Щодо атестацій робочих місць.

Судом встановлено, що на виконання п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці №442, КП «Харківський метрополітен» проводило атестації робочих місць машиністів електропоїздів метрополітену. За результатами атестацій робочих місць за умовами праці, проведених КП «Харківський метрополітен», машиністам електропоїздів метрополітену не було підтверджено пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року № 41.

Згідно з пунктом 4 цього Порядку та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно п. 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року № 383 , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за №1451/11731, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Відповідно до Роз`яснень про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 року №205, в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

З вищевикладеного слідує, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Наведене узгоджується із правовими висновком, викладеним Верховним Судом у постановах від 21.02.2018 року у справі №352/547/16-а, від 10.07.2018 року у справі №227/545/17.

Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Судом встановлено, що первинна атестація робочого місця позивача проводилась в 1994 році, за наслідками чого видано наказ Харківського метрополітену від 24.11.1994 року №129 "Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці". (т.1 а.с.43-44)

В подальшому атестація проводилась в 1996-1997 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену №51 від 09.04.1997 року «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці», яким внесені зміни та доповнення до наказу від 24.11.1994 року №129. (т.1 а.с.49)

Атестація робочих місць також проводилась в 1999 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену №214 від 07.12.1999 року «Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць, проведеної в 1999 році». (т.1 а.с.55)

Щодо посилань третьої особи на те, що атестаціями робочих місць, проведеними Харківським метрополітеном у 2003, 2008р. у відповідності до Порядку №442 не було підтверджено право машиністів електропоїзду метрополітену на пільгову пенсію за Списком №1. Атестації були проведені без порушення строків встановлених для проведення чергової атестації, відомості про результати атестації робочих місць за 2003р. та за 2008р. були занесені атестаційною комісією по підприємству до карт умов праці №13130 та №12288, суд зазначає наступне.

З наявних в матеріалах справи карток умов праці слідує:

- станом на 2003 р.: по показникам робоче місце слід вважати з шкідливими умовами праці з постійною роботою у тунелі без природного освітлення, що відповідає показникам Списка №2, п.1. Зазначено, що діючі умови праці машиніста електропоїзду метрополітену - Список №1. Робоче місце має в наявності 1 фактор 1 ступеня, 1 фактор 2 ступеня, 1 фактор 3 ступеня. По показникам робоче місце слід вважати з шкідливими умовами праці з постійною роботою у тунелі без природного освітлення. За результатами атестації станом на 2003 р., позивачу надані пільги та компенсації, які надаються працівникам, що працюють в особливо шкідливих умовах праці, робота в яких дає право на призначення пенсії за Списком №1, а саме: надбавка за умови праці 16% та додаткові дні відпустки (7 днів) за кількість відпрацьованих днів за ОШУП-1 (особливо шкідливі умови праці за Списком №1).

- станом на 2008 р.: позивач працював в особливо шкідливих та важких умовах праці, по показникам робоче машиніста електропоїзду (метрополітену) належить вважати з особливими, особливо шкідливими та важкими умовами праці, що відповідає показникам Списку №2, п.2. Зазначено, що діючі умови праці машиніста електропоїзду метрополітену - Список №1. Умови і характер праці відноситься до ІІІ класу 2 ступеня шкідливих та небезпечних умов праці, що вказує на невідповідність робочого місця вимогам «Гігієнічної класифікації праці…» №4137-86. По показникам робоче місце машиніста електропоїзду (метрополітену) належить вважати з особливими, особливо шкідливими та важкими умовами праці.

Наказом ДП "Харківський метрополітен" (правонаступник КП "Харківський метрополітен") від 08.04.2004 р. №124 затверджені пільги і компенсації машиністам електропоїздів метрополітену за результатами атестації робочих місць проведеної у 2003 р., а саме збережено за машиністами електропоїздів метрополітену діючі пільги і компенсації за роботу у несприятливих умовах праці: доплати до тарифних ставок - 16%, додаткові відпустки за особливий характер роботи - 7 календарних днів, скорочений робочий час - 36 годин за тиждень. (т.1 а.с.60)

Позивачу надавалися пільги та компенсації, які надаються працівникам, що працюють в особливо шкідливих умовах праці, робота в яких дає право на призначення пенсії за Списком №1, а саме виплачувалася надбавка за умови праці 16% та надавалися додаткові дні відпустки (7 днів). (т.1 а.с.34-41)

Отже, за позивачем була збережена відпустка за шкідливі умови та особливий характер праці та виплачувалася надбавка за умови праці.

Крім того, суд зазначає, що в розділі 5. Пільги і компенсації, карток умов праці за 2003 р., 2008 р., зазначено, що діючим є пенсійне забезпечення за списком №1, а запропонованим є Список №2. Тобто, на момент атестації в 2003 р., 2008 р., діючим був Список №1.

Враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що умови праці, в яких працював позивач, не змінювались з моменту проведення атестації у 1999 році, зокрема, умови і характер праці під час проведення атестацій в 1999, 2003, 2008 роках не змінювались, отже, позивач весь час працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №1.

Також слід зазначити, що п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 р. №442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" передбачено: результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пропозиції щодо внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, готуються Держпраці на підставі обґрунтованих та погоджених із МОЗ клопотань заінтересованих міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, узгоджених із всеукраїнськими галузевими профспілками та об`єднаннями роботодавців, і подаються Мінсоцполітики до Кабінету Міністрів України.

Судом встановлено, що відповідачем було виготовлено розпорядження від 08.01.2004 р. №1 про підготовку документів до клопотання щодо внесення доповнення до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. (т.1 а.с.189)

Разом з тим, зміни внесені не були, у зв`язку з чим до внесення змін до Списку №2 немає підстав для не врахування пільгового стажу при призначенні пенсії.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що період роботи позивача на посаді машиніста електропоїзда (метрополітену) з 17.01.2003 року по 11.06.2008 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №1. Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до стажу ОСОБА_1 періоду роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП Харківський метрополітен з 17.01.2003 р. по 11.06.2008 р. згідно абз. 10 ч.3 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування підлягають задоволенню.

На підставі ч.4 ст.45 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

З аналізу вказаної статті, вбачається, що підставою для прийняття рішення та здійснення відповідачем дій з перерахунку пенсії позивача є його заява.

Оскільки заява позивача про перерахунок пенсії датована 01.07.2019 р., суд звертає увагу, що вказаний перерахунок пенсії позивача повинен бути здійснений відповідачем з 01.07.2019 р., відповідно до вимог ч.4 ст.45 Закону №1058-IV.

Завданням адміністративного судочинства, згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтерес юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 по справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Враховуючи викладене, для ефективного способу захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП Харківський метрополітен з 17.01.2003 р. по 11.06.2008 р. згідно абз. 10 ч.3 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.07.2019 року.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем в даній справі не доведено правомірність і обґрунтованість своїх дій.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та аргументам сторін, які впливають на результат вирішення спору.

Відповідно п.1 ч.1 ст.371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць. Отже, рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми стягнення за один місяць.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст.72-77, 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не зарахування до стажу ОСОБА_1 періоду роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП Харківський метрополітен з 17.01.2003 р. по 11.06.2008 р. згідно абз. 10 ч.3 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП Харківський метрополітен з 17.01.2003 р. по 11.06.2008 р. згідно абз. 10 ч.3 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 01.07.2019 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми стягнення за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 12 березня 2020 року.

Суддя Мінаєва К.В.