Справа № 300/80/20
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2020 р. справа № 300/80/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість, єдиного податку з фізичних осіб, штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, адміністративних штрафів та інших санкціях в загальному розмірі 357 160,29 гривень, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - позивач, ГУ ДПС в Івано-Франківській області, орган стягнення, контролюючий орган) 17.01.2020 звернулося в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість, єдиного податку з фізичних осіб, штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, адміністративних штрафів та інших санкціях в загальному розмірі 364 671,69 гривень.

22.01.2020, позивачем подано через канцелярію суду уточнюючу позовну заяву від 21.01.2020 із зазначенням вірної організаційної форми відповідача як платника податків, згідно якої просив стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (надалі по тексту також - відповідач, ОСОБА_1 , платник податків) податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість, єдиного податку з фізичних осіб, штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, адміністративних штрафів та інших санкціях в загальному розмірі 364 671,69 гривень (а.с.51-52, 53-55).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення вимог частини 1 статті 67 Конституції України, статті 36, підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16, пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, не погашено в повному обсязі донараховані контролюючим органом податкові зобов`язання з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного податку з фізичних осіб, штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, адміністративних штрафів та інших санкцій в загальному розмірі 364 671,69 гривень, в тому числі: податку на додану вартість з урахуванням штрафних санкцій та пені - 196 804,47 гривень; податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування з урахуванням штрафних санкцій та пені - 141 172,35 гривень; військового збору з урахуванням штрафних санкцій та пені - 9 812,34 гривень; податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку у вигляді заробітної плати (штрафна санкція) - 510,00 гривень; єдиного податку з фізичних осіб з урахуванням штрафних санкцій та пені - 16 201,53 гривень; штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів - 1,00 гривень; адміністративні штрафи та інші санкції - 170,00 гривень. Вказані грошові зобов`язання нараховані податковим органом за результатами проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного податку, податку на доходи фізичних осіб та військового збору, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017, наслідком чого стало прийняття позивачем податкових повідомлення-рішень від 05.02.2019 за №, №, №, №, №, №, №, №. Вказані грошові зобов`язання є податковим боргом (узгодженим грошовим зобов`язанням) відповідача, який станом на день звернення до адміністративного суду в загальному становить 364 671,69 гривень, і несплачений відповідачем до бюджету.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 на підставі статей 260-261 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і повідомлення (виклику) сторін (а.с.58-60).

Відповідно до частини 3 статті 171 КАС України, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З урахуванням того, що позовні вимоги заявлені до відповідача як фізичної особи, Івано-Франківським окружним адміністративним судом 23.01.2020 направлено Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання та інших персональних даних, які містяться в реєстрі територіальної громади/Єдиному державному демографічному реєстрі особи стосовно ОСОБА_1 (а.с.62, 63-65).

Одночасно, судом 23.01.2020 направлено відповідачу ухвалу про відкриття провадження за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві: АДРЕСА_5 (а.с.61).

Поштовим зв`язком на адресу суду 28.01.2020, через канцелярію, надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Івано-Франківській області за №1213 від 24.01.2020, згідно якої ОСОБА_1 не значиться за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.68, 69).

У зв`язку з цим, судом згідно частини 1 статті 130 КАС України на офіційному веб-порталі судової влади України розміщено оголошення щодо повідомлення ОСОБА_1 як відповідача про розгляд судом адміністративної справи №300/80/20, провадження в якій відкрито ухвалою від 22.01.2020 (а.с.70).

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення №78 3, на якому проставлений підпис отримувача, свідченням чого є отримання відповідачем 30.01.2020 ухвали про відкриття провадження у справі від 22.01.2020 за адресою: АДРЕСА_6 (а.с.71).

З урахуванням вказаного ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.01.2020 вважається врученою відповідачу належним чином з 30.01.2020.

Позивачем 05.02.2020 подано в суд, через канцелярію, заяву про зменшення позовних вимог, згідно якої просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість, єдиного податку з фізичних осіб, штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, адміністративних штрафів та інших санкціях в загальному розмірі 357 160,29 гривень (а.с.72-73). Копія такої заяви скерована відповідачу, що засвідчується наявною в матеріалах справи квитанцією про оплату послуг поштового зв`язку за №410 (а.с.75).

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (частина 6 статті 162 КАС України).

Відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заяву про зменшення позовних вимог, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Встановлено, що ОСОБА_1 в період з 26.11.1997 по 22.12.2018 був зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебував на обліку у Коломийській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області як платник податків і зборів, свідченням чого є відомості із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 13.01.2020 (а.с.45-46).

Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем врегульовані положеннями Податкового кодексу України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (надалі по тексту також - ПК України, Кодекс), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

У відповідності до вимог статті 36 вказаного Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (стаття 38 ПК України).

Пунктом 15.1 статті 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), які є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2, 8.3 статті 8 коментованого Кодексу в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, які створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

До загальнодержавних податків відповідно до підпункту 9.1.2., 9.1.3. пункту 9.1. статті 9 Податкового кодексу України належать податок на додану вартість, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, які є предметом стягнення за даним адміністративним позовом.

Єдиний податок, який є також предметом стягнення за даним адміністративним позовом, відповідно до підпункту 10.1.2. пункту 10.1 статті 10 ПК України належить до місцевих податків і зборів (обов`язкові платежі).

Виходячи із положень пункту 180.1 статті 180, підпункту 162,1.1., 162.1.3. пункту 162.1. статті 162 та підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України відповідач є платником податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та платником військового збору.

Досліджуючи обставини щодо наявності у ОСОБА_1 заборгованості по податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість, єдиного податку з фізичних осіб, штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, адміністративних штрафів та інших санкцій в загальному розмірі 357 160,29 гривень, яка виникла у зв`язку з несплатою останнім грошових зобов`язань, визначених податковими повідомлення-рішеннями від 05.02.2019 за №, №, №, №, №, №, №, №, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

За приписами підпункту 75.1.2. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Згідно пунктів 86.1., 86.3., 86.8. статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка) документальної виїзної перевірки, що визначено статтями 77 і 78 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, та реєструється у контролюючому органі протягом п`яти робочих днів з дня, що настає за днем закінчення установленого для проведення перевірки строку (для платників податків, які мають філії та/або перебувають на консолідованій сплаті, - протягом 10 робочих днів).

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта або довідки про результати перевірки або неможливості його вручення та підписання у зв`язку з відсутністю платника податків або його законних представників за місцезнаходженням такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених у цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Судом встановлено, що посадовою особою Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області в період з 18.12.2018 по 27.12.2018 проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати єдиного податку, податку на доходи фізичних осіб та військового збору, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2017 (а.с.6-29).

В ході проведення перевірки встановлено, зокрема, наступні порушення:

- пункту 181.1 статті 181, пункту 183.2 статті 183, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пунктів 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.2 статті 200, пункту 201.4, 201.12 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 за №2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на суму 153 718,83 гривень;

- статті 164, пунктів 177.1, 177.2, 177.4 статті 177 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами і доповненнями, в результаті чого встановлено заниження суми податку на доходи фізичних осіб, який підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в загальній сумі 88 320,37 гривень: в тому числі за 2015 рік - 4 307,80 гривень, за 2016 рік - 72 944,58 гривень, за 2017 рік - 11 067,99 гривень;

- підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами і доповненнями, в результаті чого недоутримано та не перераховано до бюджету військового збору з чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності в загальній сумі 7 431,82 гривень: в тому числі за 2015 рік - 430,78 гривень, за 2016 рік - 6 078,71 гривень, за 2017 рік - 922,33 гривень;

- пункту 51.1 статті 51, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, у результаті не подання до органу державної податкової служби за місцем свого розташування податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також сум нарахованого та утриманого з них податку (форма №1ДФ), за 2015-2017 роки з відображенням нарахованих та виплачених доходів фізичним особам-підприємцям за ознакою доходу « 157»;

- пунктів 44.1, 44.3 статті 44, пункту 177.10 статті 177, пункту 296.1 статті 296 Податкового Кодексу України у зв`язку із неподанням фізичною особою-підприємцем до перевірки Книгу обліку доходів і витрат у перевіряємому періоді;

- підпункту 16.1.7. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, у зв`язку із не поданням до податкового органу за місцем реєстрації, протягом 10 робочих днів після реєстрації об`єкта нерухомості, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП;

- пункту 294.1 статті 294, пункту 293.4. статті 293 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено суму єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету за II квартал 2015 року в розмірі 3 581,07 гривень;

- пунктів 1, 2 статті 3 Закону України від 06.07.1995 за №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (надалі по тексту також - Закон №265/95-ВР) із змінами та доповненнями - здійснюючи операції по розрахунках готівкою без проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та не роздруковуючи відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті до суб`єктів господарювання.

Вказані порушення зафіксовані в акті перевірки від 04.01.2019 за №6/09-19-13-05/ НОМЕР_1 (а.с.6-29).

Примірник акту перевірки від 04.01.2019 за №6/09-19-13-05/ НОМЕР_1 не вдалося вручити відповідачу, оскільки останній був відсутній у день складання акта перевірки за місцем знаходження, про що складено відповідний акт від 04.01.2019 за №4/09-19-13-05/ НОМЕР_1 про неможливість вручення акту документальної позапланової виїзної перевірки (а.с.32).

При цьому, як свідчить розділ І акта від 04.01.2019 за №6/09-19-13-05/ НОМЕР_1 перевірка проведена з відома відповідача, копію наказу на перевірку та на її проведення вручено під підпис ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно вимог пункту 86.3 статті 86 Податкового кодексу України, акт перевірки від 04.01.2019 за №6/09-19-13-05/ НОМЕР_1 надісланий поштовим зв`язком, отриманий відповідачем згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №78 2 (зворотній бік а.с. 30).

На підставі вищевказаного акта перевірки, позивачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 05.02.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 192 148,54 гривень, в тому числі: за податковим зобов`язанням - 153 718,83 гривень і за штрафними (фінансовими) санкціями - 38 429,71 гривень (а.с.37);

- № від 05.02.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в загальному розмірі 110 400,47 гривень, в тому числі: за податковим зобов`язанням - 88 320,37 гривень і за штрафними (фінансовими) санкціями - 22 080,10 гривень (а.с.33);

- № від 05.02.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 9 289,78 гривень, в тому числі: за податковим зобов`язанням - 7 431,82 гривень і за штрафними (фінансовими) санкціями - 1 857,96 гривень (а.с.35);

- № від 05.02.2019, яким застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 510,00 гривень (а.с.34);

- № від 05.02.2019, яким застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковим агентом із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в розмірі 510,00 гривень (а.с.36);

- № від 05.02.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в загальному розмірі 4 476,34 гривень, в тому числі: за податковим зобов`язанням - 3 581,07 гривень і за штрафними (фінансовими) санкціями - 895,27 гривень (а.с.38);

- № від 05.02.2019, яким застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції (адміністративні штрафи та інші санкції) в розмірі 170,00 гривень (а.с.41);

- № від 05.02.2019, яким застосовано до відповідача штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в розмірі 1,00 гривень (а.с.40).

Згідно підпункту 54.3.2, 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки (пункт 58.1 статті 58 ПК України).

Так, підпункти 162.1.1., 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України визначають, що платником податку на доходи фізичних осіб, серед інших, є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, а також податковий агент.

Платниками військового збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (підпункт 1.1 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).

Виходячи із положень підпунктів 162.1.1, 162.1.3. пункту 162.1. статті 162 та підпункту 1.1 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК відповідач є платником податку на доходи фізичних осіб та платником військового збору.

Відповідно до пункту 164.1. статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За приписами пункту 164.1.3. статті 164 ПК України загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

При цьому, базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу (абзац 4 пункту 164.1. статті 164 ПК України).

В силу вимог пунктів 177.1., 177.2. статті 177 Податкового кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Приписами пункту 167.1. статті 167 коментованого Кодексу визначено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Водночас, згідно пункту 167.1 статті 167 коментованого Кодексу (в редакції станом на 2015 рік) ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Щодо військового збору, то відповідно підпунктів 1.1-1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, як зазначено вище, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, а також податковий агент.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

В свою чергу, у підпунктах 162.1.1., 162.1.3. пункту 162.1 статті 162 ПК України встановлено, що платниками податку, зокрема, є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, а також податковий агент.

Об`єкт оподаткування резидента, поряд з іншим, є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід (підпункт 163.1.1. пункту 163.1 статті 163 ПК України).

Таким чином, податковий агент та фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, є платником також військового збору, об`єктом оподаткування якого є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

В ході проведеної позивачем перевірки, встановлено, що ОСОБА_1 за період з 01.07.2015 по 31.12.2017 в порушення статті 164, пунктів 177.1, 177.2, 177.4 статті 177 ПК України занижено чистий оподатковуваний дохід в загальній сумі 495 455,16 гривень, в тому числі за 2015 рік - 28 718,65 гривень, за 2016 рік - 405 247,65 гривень, за 2017 рік - 61 488,86 гривень, в результаті чого не нараховано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в загальній сумі 88 320,37 гривень: в тому числі за 2015 рік - 4 307,80 гривень, за 2016 рік - 72 944,58 гривень, за 2017 - 11 067,99 гривень (а.с.17).

Разом з тим, згідно акту перевірки від 04.01.2019 за №6/09-19-13-05/ НОМЕР_1 ОСОБА_1 недоутримано та не перераховано до бюджету військового збору з чистого оподаткованого доходу від здійснення підприємницької діяльності в загальній сумі 7 431,82 гривень, в тому числі: за 2015 рік - 430,78 гривень, за 2016 рік - 6 078,71 гривень, за 2017 рік - 922,33 гривень (а.с.25).

За змістом пункту 181.1. статті 181 ПК України у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку на додану вартість у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

У разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 цього Кодексу (пункт 183.2. статті 183 ПК України).

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податку на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При проведенні позивачем перевірки, встановлено заниження відповідачем суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет в загальному розмірі 153 718,03 гривень, в тому числі: за грудень 2015 року в сумі 2 000,00 гривень, за лютий 2016 року в сумі 4 000,00 гривень, за серпень 2016 року в сумі 2 222,00 гривень, за листопад 2016 року в сумі 3 000,00 гривень, за грудень 2016 року в сумі 30 261,08 гривень, за січень 2017 року в сумі 4 000,00 гривень, за березень 2017 року в сумі 11 691,60 гривень, за травень 2017 року в сумі 6 000,00 гривень, за червень 2017 року в сумі 49 897,20 гривень, за серпень 2017 року в сумі 15 700,80 гривень, за жовтень 2017 року в сумі 10 700,00 гривень, за грудень 2017 року в сумі 14 246,15 гривень (а.с.23).

Для відмови від спрощеної системи оподаткування суб`єкт господарювання не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку нового календарного кварталу (року) подає до контролюючого органу заяву (підпункт 298.2.1. пункту 298.2 статті 298 ПК України).

За змістом підпункту 298.2.3. пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі перевищення протягом календарного року встановленого обсягу доходу платниками єдиного податку першої і другої груп та нездійснення такими платниками переходу на застосування іншої ставки - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) кварталом, у якому відбулося таке перевищення.

Відповідно до пункту 293.4 статті 293 Податкового кодексу України ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу.

В ході проведення позивачем перевірки, встановлено заниження відповідачем суми єдиного податку, що підлягає сплаті до бюджету ІІ квартал 2015 року в розмірі 3 581,07 гривень, у зв`язку із перевищенням встановленого обсягу доходу, визначеного пунктом 291.4 статті 291 ПК України в сумі 23 873,79 гривень отриманого за експортним контрактом (а.с.14).

У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування (пункт 123.1. статті 123 Податкового кодексу України).

В силу приписів пункту 119.2. статті 119 Податкового кодексу України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 гривень.

Пунктами 44.1, 44.3 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

За змістом пункту 177.10 статті 177 ПК України фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Платники єдиного податку першої - третьої груп ведуть облік у порядку, визначеному підпунктами 296.1.1-296.1.3 цього пункту (пункт 296.1 статті 296 ПК України).

Як свідчить зміст пункту 121.1. статті 121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

В силу приписів підпункту 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 ПК України платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Розділом VІІІ "Порядок обліку об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням" Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 за №1588 (надалі по тексту також - Порядок №1588), визначено, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом (пункт 8.1).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (надалі по тексту також - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України (пункт 8.2 Порядку №1588).

Як свідчить зміст пункту 120.1 статті 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону України ''Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг'' від 06.07.1995 за №265/95-ВР (надалі по тексту також - Закон №265/95-ВР) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; видавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми на повну суму проведеної операції.

Статтею 17 Закону №265/95-ВР передбачено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції.

Суми фінансових санкцій, які визначені статтями 17-24 цього Закону, підлягають перерахуванню суб`єктами господарювання до Державного бюджету України в десятиденний термін з дня прийняття органами доходів і зборів рішення про застосування таких фінансових санкцій (стаття 25 Закону №265/95-ВР).

Податкові повідомлення-рішення від 05.02.2019 за №, №, №, №, №, №, №, № супровідним листом від 05.02.2019 за №639/10/09-19-13-06 направлені позивачем на адресу відповідача, та отримані ОСОБА_1 12.02.2019 особисто, про що свідчить підпис на повідомленні про вручення поштового відправлення №78 3 (а.с.42, 43).

На час розгляду справи донараховані контролюючим органом податкові зобов`язання з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного податку з фізичних осіб, штрафних санкціях за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, адміністративних штрафів та інших санкціях, застосовані податковими повідомлення-рішеннями за №, №, №, №, №, №, №, № від 05.02.2019 відповідачем до бюджету сплачені частково (за наслідками зарахування існуючої переплати за відповідний податковий період) і заборгованість по них в загальному становить 316 753,91 гривень.

За приписами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Оскільки, відповідачем у відповідності до вимог статті 56 Податкового кодексу України не була порушена процедура адміністративного оскарження податкового зобов`язання, визначеного податковими повідомлення-рішеннями за №, №, №, №, №, №, №, № від 05.02.2019, суд приходить до переконання, що донараховані контролюючим органом зобов`язання та застосовані штрафні санкції в загальному розмірі 316 753,91 гривень (з урахуванням їх часткової сплати), є узгодженими та являється податковим боргом відповідача.

З приводу нарахування у спірних відносинах контролюючим органом відповідачу пені суд відзначає, що у відповідності до підпункту 129.1.1. пункту 129.1 статті 129 Кодексу нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Підпунктом 129.3.1. пункту 129.3 статі 129 Податкового кодексу України визначено, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, який здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1. та 129.1.2 пункту 129.1 статі 129 Податкового кодексу України (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (пункт 129.4 статті 129 Кодексу).

Наявний у матеріалах справи витяг із облікової картки платника податків відповідача з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного податку з фізичних осіб свідчить про те, що за відповідачем обліковується пеня, яка числиться по особовому рахунку за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 4 655,93 гривень, податку на доходи фізичних осіб в сумі 30 261,88 гривень, військового збору в сумі 522,56 гривень та єдиного податку з фізичних осіб в сумі 4 966,01 гривень, що в загальному становить 40 406,38 гривень (а.с.48, 78).

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків (підпункт 59.1 статті 59 ПК України).

Як слідує з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (Коломийське управління) поштовим відправленням за номером в лютому 2019 року направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ю" за №6939-52 від 26.02.2019, яка вручена 19.03.2019 відповідачу (а.с.44), що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 78 4, яке міститься в матеріалах справи.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Податковий борг відповідача підтверджується довідкою про суму податкового боргу, що підлягає стягненню за платежами від 04.02.2020, актом перевірки від 04.01.2019 за №6/09-19-13-05/ НОМЕР_1 , податковими повідомлення-рішеннями за №, №, №, №, №, №, №, № від 05.02.2019, розрахунками розміру штрафних санкцій, податковою вимогою форми "Ю" за №6939-52 від 26.02.2019, обліковими картками платника податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного податку з фізичних осіб, які містяться в матеріалах справи (а.с.6-29, 31, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 44, 48, 74, 78).

Таким чином, суд приходить до висновку, що визначені контролюючим органом податкові зобов`язання з податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, військового збору, єдиного податку з фізичних осіб та застосовані штрафні санкції в загальному розмірі 316 753,91 гривень і нарахована пеня в розмірі 40 406,38 гривень, являється податковим боргом відповідача.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості в загальному розмірі 357 160,29 гривень, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідач суду не надав.

Відповідно до підпункту 20.1.34. пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено право контролюючих органів звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (пункт 95.1. статті 95 ПК України).

Пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 ПК України визначено заходи щодо погашення податкового боргу платника податків, відповідно до вимог яких стягнення коштів у рахунок погашення такого боргу здійснюється за рішенням суду з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Враховуючи те, що відповідачем не сплачено грошове зобов`язання у терміни визначені Податковим кодексом України, то суд зазначає підставним звернення податкового органу до суду із позовом на стягнення 357 160,29 гривень, у спосіб визначений пунктами 95.3 та 95.4 статті 95 вказаного Кодексу.

На переконання суду відповідач зобов`язаний погасити вказану суму податкового боргу. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальним для вирішення даного спору, крім того, вказаний обов`язок забезпечується Конституцією України, стаття 67 якої передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Як свідчать відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.12.2018 до останнього внесено запис за номером 5000188 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch).

Разом з цим, вирішуючи даний спір суд враховує положення абзаці 2 підпункту 65.10.8. пункту 65.10 статті 65 ПК України, відповідно до якого державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

З огляду на вказане, позовні вимоги про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в загальній сумі 357 160,29 гривень є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ):

- в дохід державного бюджету податковий борг з податку на додану вартість в сумі 196 804,47 гривень (сто дев`яносто шість тисяч вісімсот чотири гривні сорок сім копійок), податку на доходи фізичних осіб в сумі 141 682,35 гривень (сто сорок одна тисяча шістсот вісімдесят дві гривні тридцять п`ять копійок), військового збору в сумі 9 812,34 гривень (дев`ять тисяч вісімсот дванадцять гривень тридцять чотири копійки), штрафних (фінансових) санкцій в сумі 170,00 гривень (сто сімдесят гривень), штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в сумі 1,00 гривень (одна гривня нуль копійок);

- в дохід місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 8 690,13 гривень (вісім тисяч шістсот дев`яносто гривень тринадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 43142559), вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Відповідач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_4 ).

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.