Справа № 640/20736/18
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року м. Київ № 640/20736/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу:

за позовомНаціональної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації
до третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська холдингова лісопильна компанія" Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві
проанулювання дозволів від 03.03.2018

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах зв`язку та інформатизації із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві із позовом, в якому просив суд: анулювати ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» дозволи на експлуатацію Радіоелектронного засобу цифрового ультразвукового радіозв`язку сухопутної рухомої служби (далі РЕЗ) від 03.03.2018 № БС150-18-0305672 та від 03.03.2018 № ПР150-18-0305673.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач здійснює користування радіочастотним ресурсом на підставі виданих дозволів РЕЗ. Проте, за інформацією Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві відповідачем не сплачується рентна плата за користування радіочастотним ресурсом України за період з 03.03 2018 року по 19.10.2018 та станом на 19.10. 2018 відповідач мас заборгованість з рентної плати.

Відповідачем наданий відпив на позовну заяву про те, що заборгованість по рентній платі за користування радіочастотним ресурсом повністю сплачена 05.12.2018 року згідно платіжного доручення № 6677.

Третя особа надала суду пояснення, що станом на 19.10.2018 відповідач протягом шести місяців не сплачував плату за користування радіочастотним ресурсом України та просить позов задовольнити.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» з 29.07.2014 зареєстрований в якості юридичної особи за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, будинок 38, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 06.12.2018 та здійснює користування радіочастотним ресурсом на підставі виданих дозволів на експлуатацію Радіоелектронного засобу цифрового ультразвукового радіозв`язку сухопутної рухомої служби (далі РЕЗ) від 03.03.2018 № № БС150-18-0305672 та від 03.03.2018 № ПР150-18-0305673 терміном дії до 04.03.2023.

За інформацією Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 19.10.2018 №31854/9/26-15-12-05-16 відповідач не сплачує рентну плату за користування радіочастотним ресурсом України з 03.03.2018 та має заборгованість станом на 19.10.2018 Сума заборгованості в листі не вказана.

З метою вирішення порушеного контролюючим органом питання, та в порядку досудового врегулювання спору, позивачем направлено відповідачу лист від 12.11.2018 № 01-7295/144 з пропозицією щодо сплати заборгованості в добровільному порядку та із попередженням про наслідки несплати заборгованості - анулювання дозволів на користування радіочастотним ресурсом у судовому порядку. Також у строк до 23.11.2018 відповідачу належало повідомити позивача про сплату заборгованості.

Згідно з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення лист отриманий відповідачем 15.11.2018. Після отримання вищезазначеного листа про наявність заборгованості з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом, відповідач сплатив заборгованість у сумі 400 грн., що підтверджується платіжним доручення № 6677 від 05.12. 2018 та листом № 513 від 15.12.2018.Актуалізації відомостей щодо погашення відповідачем заборгованості з рентної плати позивачем суду не надано.

Вважаючи що позивачем не виконано вимоги контролюючого органу, останній звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який встановлює правову основу користування радіочастотним ресурсом України, визначає повноваження держави щодо умов користування радіочастотним ресурсом, права, обов`язки і відповідальність органів державної влади, що здійснюють управління і регулювання в цій сфері, та фізичних і юридичних осіб, які користуються та/або мають намір користуватися радіочастотним ресурсом України, є Закон України від 01.06.2000 №1770-ІІІ «Про радіочастотний ресурс України» (далі - Закон №1770-ІІІ).

Відповідно до статті 1 Закону радіочастотний ресурс - частина радіочастотного спектра, придатна для передавання та/або приймання електромагнітної енергії радіоелектронними засобами і яку можливо використовувати на території України та за її межами відповідно до законів України та міжнародного права, а також на виділених для України частотно-орбітальних позиціях.

Частиною другою статті 12 Закону встановлено, що органом державного регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, яка утворюється відповідно до Закону України «Про телекомунікації».

Згідно з частиною першою статті 14 Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, здійснює свої повноваження у смугах радіочастот загального користування.

За приписами пункту 1 частини другої статті 14 Закону передбачено, що повноваженнями Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, щодо регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України є ліцензування у сфері користування радіочастотним ресурсом України відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту 1 та 3 частини другої статті 30 Закону користування радіочастотним ресурсом України здійснюється на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України та дозволів на експлуатацію - суб`єктами господарювання, які користуються радіочастотним ресурсом України для надання телекомунікаційних послуг, а також дозволів на експлуатацію - спеціальними користувачами, технологічними користувачами та радіоаматорами.

Згідно зі статтею 1 Закону дозвіл на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою (далі - дозвіл на експлуатацію) - документ, який засвідчує право власника конкретного радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою на його експлуатацію протягом визначеного терміну в певних умовах.

Підпунктом 14.1.217 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що рентна плата - загальнодержавний податок, який справляється за користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України.

Згідно з підпунктом 251.1.3 пункту 251.1 статті 251 Податкового кодексу України рентна плата складається з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України.

Відповідно до статті 57 Закону користування радіочастотним ресурсом в Україні здійснюється на платній основі. Збір за користування радіочастотним ресурсом України встановлюється Податковим кодексом України.

Відповідно до підпункту 254.1.4 пункт 254.1 статті 254 Податкового кодексу України платниками рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України є загальні користувачі радіочастотного ресурсу України, визначені законодавством про радіочастотний ресурс, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України в межах виділеної частини смуг радіочастот загального користування на підставі: дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою.

Пунктами 254.2 та 254.3 Податкового кодексу України передбачено, що не є платниками рентної плати спеціальні користувачі, перелік яких визначено законодавством про радіочастотний ресурс, та радіоаматори.

Об`єктом оподаткування рентною платою за користування радіочастотним ресурсом України є ширина смуги радіочастот, що визначається як частина смуги радіочастот загального користування у відповідному регіоні та зазначена в ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України або в дозволі на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою для технологічних користувачів та користувачів, які користуються радіочастотним ресурсом для розповсюдження телерадіопрограм.

Відповідно до пункту 254.5 Податкового кодексу України встановлений порядок нарахування податкових зобов`язань з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України.

Перелік користувачів радіочастотного ресурсу - платників рентної плати та/або зміни до нього подаються центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, із зазначенням виду зв`язку, смуги радіочастотного ресурсу, регіонів користування радіочастотним ресурсом двічі на рік до 1 березня та до 1 вересня поточного року станом на 1 січня та 1 липня відповідно за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Платники рентної плати обчислюють суму рентної плати виходячи з виду радіозв`язку, розміру встановлених ставок та ширини смуги радіочастот по кожному регіону окремо.

Платники рентної плати, яким надано право користуватися радіочастотним ресурсом України на підставі ліцензій на користування радіочастотним ресурсом України, сплачують рентну плату починаючи з дати видачі ліцензії.

У разі продовження терміну дії ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України рентна плата сплачується з початку терміну дії продовженої ліцензії.

Інші платники рентної плати сплачують рентну плату починаючи з дати видачі дозволу на експлуатацію радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв. Сплата рентної плати здійснюється платниками рентної плати з дати видачі першого дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою в даній смузі радіочастот у відповідному регіоні незалежно від загальної кількості дозволів, наданих платнику рентної плати в такій смузі радіочастот у певному регіоні, крім випадків, коли наступні дозволи на експлуатацію радіоелектронного засобу та випромінювального пристрою, видані на пристрої, потужність яких передбачає застосування іншої, ніж у попередніх дозволах, ставки рентної плати.

Згідно з підпунктом 258.2.4 пункту 258.2 статті 254 Податкового кодексу України у разі несплати рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України або сплати її в неповному обсязі платниками рентної плати протягом шести місяців контролюючі органи подають інформацію про таких платників до НКРЗІ для вжиття до них заходів згідно із законодавством.

Відповідно до частини третьої статті 58 Закону у разі несплати щомісячного збору протягом шести місяців відповідна ліцензія на користування радіочастотним ресурсом України, а також дозволи на експлуатацію анулюються без компенсації збитків користувачу радіочастотного ресурсу України зі стягненням суми заборгованості в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 41.2, 41.4 статті 44 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Судом також встановлено, що спеціальним законом, який встановлює правову основу користування радіочастотним ресурсом України, визначає повноваження держави щодо умов користування радіочастотним ресурсом, права, обов`язки і відповідальність органів державної влади, що здійснюють управління і регулювання в цій сфері, та фізичних і юридичних осіб, які користуються та/або мають намір користуватися радіочастотним ресурсом України, є Закон .

Статтею 45 Закону встановлено, що анулювання дозволу на експлуатацію здійснюється Українським державним центром радіочастот самостійно або за рішенням національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації. Підставами для прийняття національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, рішення про анулювання дозволу на експлуатацію є: анулювання ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України; анулювання ліцензії на мовлення або відповідного подання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо багатоканальних телесистем, які передбачають використання радіочастотного ресурсу України; акт про невиконання користувачем радіочастотного ресурсу України законних вимог національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, або приписів та розпоряджень уповноважених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, посадових осіб; акт про повторну відмову користувача радіочастотного ресурсу в допуску представників національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, для проведення перевірки, а також про вчинення інших перешкод, які не дозволяють здійснювати перевірку в повному обсязі; акт про те, що користувач з власної вини не розпочав експлуатацію радіоелектронного засобу у визначені дозволом терміни; невикористання радіоелектронного засобу більше одного року; виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих користувачем радіочастотного ресурсу України для отримання дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу або випромінювального пристрою.

З аналізу наведених норм вбачається, що законодавством визначені повноваження Українського державного центру радіочастот та національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, на самостійне анулювання виданих дозволів і підстави, за яких вказані органи є уповноваженими на таке анулювання. При цьому за жодною з передбачених Законом підстав анулювання дозволу у звичайному порядку не передбачено необхідності звернення з цим питанням до суду.

Згідно з підпунктом 10 пункту 6 Положення про Національну комісії що здійснює державне регулювання у сферах зв`язку та інформатизації, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1067 НКРЗІ для забезпечення виконання покладених на неї завдань та функцій має право звертатися до суду з відповідними позовними заявами в разі порушення суб`єктами господарювання користування радіочастотним ресурсом, а також з позовами про скасування державної реєстрації у випадках, передбачених законом, але при вирішенні питання анулювання дозволів у Українського державного центру радіочастот та національної комісії є повноваження вирішувати це питання без звернення до суду

Відповідно до пунктів 41.2, 41.4 статті 44 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Отже, як вбачається із матеріалів справи, відповідач є загальним користувачем радіочастотним ресурсом, у зв`язку з чим у даній справі підлягають застосуванню норми, визначені також і VII Розділом Закону №1770-ІІІ, які визначають додаткові підстави та умови регулювання у сфері користування радіочастотним ресурсом України.

Анулювання дозволу за несплату щомісячного збору протягом 6 місяців є додатковим видом відповідальності за порушення законодавства про радіочастотний ресурс України, який може бути застосований до загальних користувачів.

Процедуру здійснення державного нагляду за користуванням радіочастотним ресурсом України) у смугах радіочастот загального користування та додержанням суб`єктами господарювання, які здійснюють користування радіоелектронних засобів (далі - РЕЗ), вимог законодавства України щодо реалізації РЕЗ, визначає Порядок здійснення державного нагляду за користуванням радіочастотним ресурсом України в смугах радіочастот загального користування, затверджений рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації від 27.12.2012 №684(в редакції чинній на момент звернення позивача до суду) та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.01.2013 за №175/22707 (далі Порядок).

Згідно з пунктом 1.3 Порядку основними завданнями державного нагляду є запобігання, виявлення та усунення порушень законодавства при користуванні радіочастот.

З аналізу Закону вбачається, що саме до компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформації відносяться повноваження щодо анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу, при цьому, отримання від податкового органу інформації про несплату відповідачем збору за користування радіочастот є доказом порушення останнім законодавства у сфері користування радіочастот є підставою для здійснення позивачем державного нагляду шляхом проведення позапланової перевірки відповідача, а не звернення до суду з даним позовом.

Верховний суд, у постанові від 11.12.2018 у справі №809/340/14 (адміністративне провадження №К/9901/3484/18) зазначив, що оскільки за нормами Закону за загальним правилом анулювання дозволу на експлуатацію радіочастотним ресурсом України здійснюється в позасудовому порядку на підставі рішення визначених цим законом органів, а також з урахуванням того, що синтаксичний аналіз положень частини 3 статті 58 Закону вказує на те, що словосполучення «в судовому порядку» відноситься виключно до способу стягнення суми заборгованості, що іншим чином зроблено бути не може. Колегією суддів Верховного суду також зроблено висновки, що саме до компетенції Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформації відноситься анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу, при цьому, отримання від податкового органу інформації про несплату відповідачем збору за користування РЧР є доказом порушення останнім законодавства у сфері користування РЧР, зокрема, Закону , що є підставою для здійснення позивачем державного нагляду шляхом проведення позапланової перевірки відповідача, а не звернення до суду з даним позовом.

Аналогічного змісту висновки викладено у постанові Верховного суду 19.09.2019 року у справі № 816/8/16

Відтак, суд дійшов висновку, що у даному випадку позивач є уповноваженим органом на прийняття рішення про анулювання дозволу на експлуатацію радіоелектронного засобу сухопутної рухомої служби, без звернення до суду з даним позовом.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд зазначає, що конституційний правовий порядок у сфері оподаткування ґрунтується на положеннях частини першої статті 67 Конституції України, згідно з якою кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законами.

Згідно зі статтями 57, 86 Конституції України кожному гарантується право знати свої права та обов`язки, кожен зобов`язаний неухильно дотримуватися Конституції України та законів України.

З матеріалів справи вбачається, що в дозволах на експлуатацію, які було видано відповідачу у встановленому законодавством порядку, визначені радіоелектронні засоби: радіозв`язку рухомої сухопутної служби. Таким чином, у дозволах на експлуатацію РЕЗ встановлено види радіо технології, які достатні для визначення ставки рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України, відповідно до пункт 254.4статті 254 Податкового Кодексу України.

В дозволах, які отримано відповідачем визначено типи РЕЗ, які застосовуються, їх кількість, дозволений для використання діапазон радіочастот, ширина смуги радіочастот одного каналу одного РЕЗ, Мгц. а Податковим кодексом України визначено ставки рентної плати (збору) за 1 Мгц смуги радіочастот на місяць у гривнях.

В примітці до вказаних дозволів на експлуатацію РЕХ визначено, що згідно з Законом користування радіочастотним ресурсом України здійснюється на платній основі з моменту надання дозволу на експлуатацію РЕЗ. При цьому, платники рентної плати, відповідно до Податкового кодексу України обчислюють суми рентної плати виходячи з виду радіозв`язку, розміру встановлених ставок та ширини смуги радіочастот.

Відповідач не заперечує, що є користувачем радіочастотного ресурсу України та платником рентної плати та повинен був сплачувати рентну плату за користування радіочастотним ресурсом України з моменту отримання дозволів на експлуатацію РЕЗ за ставками, передбаченими п. 254.4 ст. 254 податкового Кодексу України з урахуванням діапазону частот.

Відповідачем не заперечується наявність заборгованості за щомісячним збором за користування радіочастотним ресурсом України (рентної плати) за період більше ніж шість місяців, але враховуючи погашення заборгованості з рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для анулювання відповідних дозволів, а відтак задоволення позовних вимог.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене та враховуючи встановлені у справі обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Зважаючи, що у задоволенні позову позивача, відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України , Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах зв`язку та інформатизації - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.С. Мазур