Справа № 160/918/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Справа № 160/918/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
23.01.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» та зобов`язати призначити та виплачувати пенсію за віком, згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» з 01.10.2019 року із застосування середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року за призначенням пенсії, тобто за 2016, 2017, 2018 роки.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з діями відповідача щодо непризначення останньому пенсії за віком з дати його звернення, відповідно до вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Крім цього, позивач вважає протиправною відмову відповідача щодо не застосування під час розрахунку його пенсії середнього заробітку по Україні за 2016 2018 роки. Враховуючи наведене, вважаючи, що такі дії порушують законні права та інтереси позивача, останній звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дати отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
14.02.2020 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що з 11.01.1998 року Дніпропетровським обласним військовим комісаріатом позивачу була призначена пенсія за вислугу років, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 01.01.2017 року позивач взятий на облік Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Враховуючи той факт, що позивачу спочатку було призначено пенсію за вислугу років, то застосувати величину оцінки страхового стажу у розмірі 1,35% при перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію за віком, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в управління немає законних підстав.
25.02.2020 року до канцелярії адміністративного суду відповідачем подано клопотання про долучення копії пенсійної справи позивача до матеріалів справи.
27.02.2020 року позивачем надана відповідь на відзив, в якій останній заперечує щодо позиції відповідача, підтримує свої доводи, наведені у позовній заяві.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 18.08.2009 року.
До 21.11.2019 року включно позивач отримував пенсію за вислугу років, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується атестатом про зняття з обліку від 21.11.2019 року №261, копія якого міститься в матеріалах справи.
22.11.2019 року позивач звернувся до Центрального відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з письмовою заявою про перехід на інший вид пенсії.
Відповідно до відомостей ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії 22.11.2019 року позивача переведено на пенсію за віком (шифр 101), відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з наведеними відомостями страховий стаж позивача становить 39 років 10 місяців 10 днів.
16.12.2019 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, яка в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зареєстрована вих. №9323/Р-09.
У зазначеній заяві позивач просив управління Пенсійного фонду України розрахувати розмір пенсії за віком останнього з урахуванням середнього заробітку по Україні 6118, 89 грн. за 2016-2018 роки, починаючи з 22.11.2019 року, із застосуванням положень ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
22.12.2019 року Центральним відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянуто заяву позивача та надано відповідь, оформлену листом №9323/Р-09.
Вказаною відповіддю позивача повідомлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058, згідно з яким з 01.03.2019 року проводиться перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,17.
Середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки становить 3764, 40 грн. Тому, проводити обчислення пенсії за віком позивача відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідно із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки 4404, 35 грн. (3764, 40 *1,17).
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У відповідності до п. 23 ч. 1 Європейської Соціальної хартії (переглянутої) та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV, прийнятий 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин).
Згідно з ч.3 ст.4 Закону №1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту ст. 5 Закону №1058-IV, то цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Приписами статті 8 Закону №1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Судом встановлено, що позивач до 21.11.2019 року включно отримував пенсії за вислугу років, відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.
Частиною 3 ст. 45 Закону №1058-ІV визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Пунктом 1.5 розділу І Порядку №22-1 передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.
Форма заяви про призначення/перерахунок пенсії визначена Додатком №3 до Порядку №22-1, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пункт 4.1 розділу ІV), в редакції Постанови Пенсійного фонду №13-1 від 07.07.2014; із змінами, внесеними згідно з Постановою Пенсійного фонду №13-2 від 30.07.2015; в редакції Постанови Пенсійного фонду №11-1 від 23.05.2018.
Відповідно до пункту 1.7 розділу I Порядку №22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.
Отже, з аналізу наведених норм видно, що з метою переведення з одного виду пенсії на інший особа (пенсіонер) повинна звернутись до відповідного структурного підрозділу управління Пенсійного фонду України з письмовою заявою встановленого зразка з доданими до неї документами. При наданні повного пакету документів, датою переведення з одного виду пенсії на інший є дата звернення особи (пенсіонера) з письмовою заявою до органу, що призначає пенсію.
Як встановлено судом, позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою про переведення з пенсії за вислугою років на пенсію за віком, визначеного Додатком №3 Порядку №22-1 зразка, - 22.11.2019 року.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що відповідач діяв в межах своїх повноважень та на підставі норм чинного законодавства, а тому підстав для визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» в суду немає.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за віком, згідно з ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» з 01.10.2019 року із застосування середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року за призначенням пенсії, тобто за 2016, 2017, 2018 роки, суд зазначає наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №1058-ІV, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де:
П - розмір пенсії, у гривнях;
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;
Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону №1058-ІV, коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = (См х Вс):( 100 % х 12), де:
Кс - коефіцієнт страхового стажу;
См - сума місяців страхового стажу;
Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.
Аналізуючи наведене, суд звертає увагу на те, що пенсія за віком є пенсійною виплатою, яку отримує особа за умови досягнення встановленого віку та наявності передбаченого страхового стажу, що розраховується відповідно до встановленої законодавством формули.
Відповідно до п. 4-3 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 01 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.
Пунктом 4-4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV передбачено, що з 01.10.2017 по 31.12.2017 при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.
Крім цього, 20.02.2019 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», п. 2 якої встановлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що у разі перерахунку призначених пенсій 01.10.2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.
Таким чином, так як позивача переведено на пенсію за віком з 22.11.2019 року, середній показник заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислюється за 2014, 2015 та 2016 роки.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що вказана вимога задоволенню не підлягає.
Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст. ст. 9, 73-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський