Справа № 286/230/20
Суддя: Гришковець А. Л.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/230/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Горченка В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області про скасування постанови №8-20 від 09.01.2020 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Овруцької міської ради , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду та просить поновити строк на оскарження постанови, як такий, що пропущено з поважної причини, скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Овруцької міської ради №8-20 від 09.01.2020, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ст. 152 КУпАП, а також стягнути з Овруцької міської ради на його користь витрати, які були понесені під час лікування та моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що вказана постанова є незаконною і такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з тим, що відомості зазначені в ній, не відповідають дійсності. Місце, де він викинув гілки дерев, згідно паспорта місця видалення відходів від 11.05.2005, відведене для сміттєзвалища. Отримавши 08.01.2020 повідомлення Овруцької міської ради Житомирської області про засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Овруцької міської ради з приводу розгляду адміністративного протоколу від 12.11.2019, він на фоні стресу, перехвилювавшись, потрапив до КНП "Овруцька міська лікарня», в кардіологічне відділення, і знаходився на стаціонарному лікуванні до 16.01.2020, через що і був відсутній на засіданні комісії та пропустив строки оскарження постанови, яку отримав листом після виписки з лікарні.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 викинув сміття не у відведеному місці, що підтверджується доказами: відповідною фотофіксацією даного правопорушення та свідками: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Винесена постанова ніяким чином не могла спричинити погіршення стану здоров`я позивача, так як винесена вона була після того, як позивач потрапив в лікарню. Наведені позивачем в позовній заяві обставини не свідчать про наявність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням звичайних життєвих зв`язків, погіршенням стану здоров`я позивача і діями відповідача, вини останнього в заподіянні моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав, з підстав наведених у позові.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з підстав, наведених у відзиві.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази в справі та оглянувши відеозапис огляду місця події, суд вважає, позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

В ч.1 ст. 5 КАС України законодавець закріпив, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи чи інтереси.

З копії постанови №8-20 від 09.01.2020 по справі про адміністративне правопорушення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Овруцької міської ради Житомирської області (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 - позивача, було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.152 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за те, що 12.11.2019 о 12 год. 10 хв. в с. Велика Хайча Овруцького району він викинув сміття (гілки дерев) у не відведеному для сміттєзвалища місці, чим порушив п. 3.7 розділу 14 Правил благоустрою території Овруцької міської ради, затверджених рішенням Овруцької міської ради від 07.12.2017 №78.

Копія протоколу про адміністративне правопорушення серії А №000150 від 12.11.2019 свідчить, що позивач від підписання вказаного протоколу відмовився.

Об`єктивною стороною правопорушення, за яке було притягнуто до відповідальності позивача, є порушення правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою. Затвердження правил благоустрою належить до компетенції сільських, селищних і міських рад відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що він викинув гілки дерев на сміттєзвалищі, але як йому зауважили потрібно було викинути за валом, а він викинув перед валом. Будь-яких знаків, які б вказували межі сміттєзвалища, не має. Там, де він викидав гілки, вже було сміття. Хоча він готовий був перетягнути гілки за вал, але сказали, що будуть складати протокол.

Представник відповідача як на докази, які доводять правомірність дій, постанови, посилається на фотофіксацію даного правопорушення та свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Однак, з оглянутих в судовому засіданні фотоматеріалів та відеозапису огляду місця події (сміттєзвалища) вбачається, що місце видалення відходів не містить чітких меж. Позивачем викидалися гілки дерев в місце де лежало інше сміття. Пояснення представника відповідача в частині того, що місце для сміттєзвалища визначено на місці шляхом насипання валу, за яким громадяни мають викидати сміття, і це місце є загальновідомим для мешканців Великохайчанської громади, суд не може покласти в основу рішення по справі, оскільки будь-якими об`єктивними доказами вказані обставини не підтверджено.

Згідно ж паспорту місця видалення відходів (МВВ) від 11.05.2005 таким на території Великохайчанської сільської ради є сміттєзвалище №1, місцезнаходженням якого визначено 2,5 км за селом (урочище Більковщина) (а.с.8-13). Доказів, щодо виконання Закону України «Про відходи» при влаштуванні сміттєзвалища суду не надано, зокрема доказів, що сміттєзвалище облаштоване на підставі технічної документації із землеустрою, яка розроблена у відповідності до закону; межі земельної ділянки винесені в натуру ( що підтверджується актом про винесення меж в натуру); розроблений і погоджений усіма необхідними інстанціями Паспорт MBB від 11.05.2005 саме щодо місця знаходження спірного сміттєзвалища; сміттєзвалище розміщене згідно з вимогами розділу 2 ДБН. 2.4-2-2005 «Полігони твердих побутових відходів»; сміттєзвалище облаштоване по периметру, на територію сміттєзвалища облаштовано під`їзд та в`їзд, відповідно; не надано і доказів засмічення земель саме за межами сміттєзвалища.

Свідок ОСОБА_4 показав, що він свого часу працював Великохайчанським сільським головою і добре знає, що сміттєзвалище завжди було проблемним. Чіткі межі його в паспорті не визначено. Він виїздив на місце і оглянувши місце, де були викинуті гілки позивачем, може стверджувати, що порушення не було допущено.

Представником відповідача не долучено до матеріалів справи копію Правил благоустрою території Овруцької міської ради, затверджених рішенням Овруцької міської ради від 07.12.2017 №78, але в судовому засіданні він пояснив, що вказані правила також не конкретизують місце сміттєзвалища.

Зважаючи, що позивачем викинуті гілки дерев у місці знаходження сміття, біля сміттєзвалища, як зазначив представник відповідача; будь-яких доказів, які б доводили правомірність дій, постанови, зокрема доводили порушення правил благоустрою території села В.Хайча, а також недодержання правил щодо забезпечення чистоти і порядку в селі, які затверджені сільською радою, відповідачем не подано, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Овруцької міської ради №8-20 від 09.01.2020, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ст. 152 КУпАП.

Копія епікризу (а.с.14) свідчить про знаходження позивача на стаціонарному лікуванні в кардіологічному відділенні Овруцької ЦРЛ у період з 08.01.2020 по 16.01.2020, що підтверджує отримання позивачем постанови, що оскаржується, після виписки з лікарні, а тому суд вважає вказану причину пропуску строку звернення до суду поважною та приходить до висновку про його поновлення.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди суд враховує наступне.

Відповідно до ч.1 п.п. 2, 4 ч.2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Як роз`яснено у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової)шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В судовому засіданні позивач пояснив, що він перехвилювався перед засіданням адміністративної комісії і попав в лікарню з аритмією. Розмір моральної шкоди позивачем не обґрунтовано, в чому вона полягає не пояснив, зазначивши, що це на погляд суду. Сам по собі факт знаходження позивача на лікуванні у час винесення спірної постанови, не може бути покладено судом в основу рішення по справі в частині стягнення моральної шкоди, а тому правові підстави для задоволення позову в даній частині відсутні.

Вимога щодо стягнення витрат на лікування не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 293 КУпАП, ст.ст. 6-9, 20, 21, 77, 78, 243-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Постанову №8-20 від 09.01.2020 по справі про адміністративне правопорушення адміністративної комісії при виконавчому комітеті Овруцької міської ради, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та піддано штрафу в розмірі 340 грн. визнати протиправною та скасувати.

Справу закрити.

В задоволенні решти вимог відмовити.

На рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Л. Гришковець