Справа № 140/2433/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2433/19 пров. № А/857/758/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

Судді-доповідача Большакової О.О.,

суддів Старунського Д.М., Качмара В.Я.

за участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року (суддя першої інстанції Денисюк Р.С., м. Луцьк, повний текст рішення складено 2 грудня 2019 року),

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії УМВС України у Волинській області (далі - Ліквідаційна комісія, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області, третя особа) про визнання дій протиправними щодо виготовлення та надіслання до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 19.03.2019 № 7/97 та зобов`язання відповідача відкликати з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 19.03.2019 № 7/97 та лист №7/107 від 19.03.2019, яким раніше видані довідки визнані недійсними, зазначивши, що чинною є довідка від 23.03.2018 за № 2351, згідно з якою позивачу нараховувалась пенсія з 01.01.2016 за посадою на день звільнення зі служби «заступник начальника відділу - начальник 1 відділення відділу внутрішньої безпеки у Волинській області Департаменту внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України» та прирівняною до неї посадою начальницького складу апарату МВС та посадою поліцейського апарату Національної поліції, без обмеження граничного розміру.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із таким рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, тому просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи незгоду, зазначив, що він з серпня 2002 року по жовтень 2004 року проходив службу у відділі внутрішньої безпеки у Волинській області Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України, який згідно штатного розпису відносився до структури апарату МВС України. Пенсію відповідно призначено за вислугу років на умовах, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ). 21.03.2018 на виконання законодавства про перерахунок пенсій військовослужбовців та прирівняних до них осіб відповідачем була видана позивачу довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, згідно з якою посаду, з якої звільнився позивач, прирівняно до посади начальника відділу апарату Національної поліції України. У подальшому ГУ ПФ України у Волинській області повідомив позивача, що Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області надала нову довідку про грошове забезпечення на зміну попередньо поданій у березні 2018 року і відповідно проведено перерахунок пенсії. Апелянт вважає, що такі дії відповідача є неправомірними, оскільки безпідставно прирівняно його посаду до підрозділу апарату УМВС України у Волинській області, що вплинуло на визначення розміру посадового окладу, основного розміру грошового утримання, процентного відношення надбавок та доплат, та розмір пенсії в цілому. Грошове забезпечення позивача повинно бути розраховане, виходячи з грошового забезпечення за відповідною посадою поліцейського в структурі центрального апарату Національної поліції. Суд, грубо порушивши норми матеріального права, зробив неправильний висновок, що у довідці від 21.03.2018 відповідачем невірно прирівняно посаду позивача, яку він займав до звільнення в органах МВС, до відповідної посади поліцейського, що в свою чергу вплинуло на зазначення грошового забезпечення для перерахунку пенсії і у Ліквідаційної комісії, з врахуванням вищезазначених обставин, були правові підстави для відкликання даної довідки та направлення нової довідки для перерахунку пенсії із зазначенням в ній грошового забезпечення поліцейського за прирівняною посадою.

Сторони у судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду за п`ять днів шляхом надіслання судових повісток на офіційну електронну адресу, а також телефонограмами, що підтверджено матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом встановлено, що в період з 30.08.2002 по 01.10.2004 ОСОБА_1 проходив службу в відділенні відділу внутрішньої безпеки з оперативного обслуговування органів і підрозділів внутрішніх справ у Волинській області ГУБОЗ МВС України.

Перед звільненням займав посаду заступника начальника відділу, начальника - 1 го відділення відділу внутрішньої безпеки з оперативного обслуговування органів і підрозділів внутрішніх справу Волинській області Департаменту внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України (а.с.18).

Наказом МВС України від 04.10.2004 № 490 позивача звільнено з посади із 01.10.2004.

Пенсію позивачу призначено з 01.11.2004 (а.с. 14, 107).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, у 2018 році пенсію позивача було перераховано ГУ ПФУ у Волинській області з 01.01.2016.

При цьому, обчислення пенсії проводилось на підставі довідки Ліквідаційної комісії управління МВС України у Волинській області від 23.03.2018 № 2351 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, згідно з якою посада позивача , а саме «начальник відділу внутрішньої безпеки у Волинській області (підпорядкованого МВС)» була прирівняна до посади «заступник начальника відділу» та грошове забезпечення становило: посадовий оклад 3800,00 грн, оклад за спеціальним званням «підполковник поліції» - 2200 грн, надбавки за стаж служби 50% - 3000 грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 570 грн, премія 83,55% - 7495,7 грн, а всього 17565,74 грн (а.с. 20).

19.03.2019 Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області направила до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області нову довідку №7/97 із значно меншим розміром грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Згідно з новою довідкою, посада позивача прирівняна до посади начальника відділу, що не входить до складу управління, апарату головних управлінь Національної поліції», але вже не в управлінні апарату Національної поліції України, а в Головному управлінні поліції у Волинській області. Це призвело до зменшення розмірів грошового забезпечення до 8616,96 грн (а.с. 25) .

03.04.2019 ГУ ПФ України у Волинській області листом повідомило позивача, що Ліквідаційна комісія УМВС України у Волинській області надала нову довідку про грошове забезпечення ОСОБА_1 № 7/97 від 19.03.2019 на заміну попередньо наданій довідці від 23.03.2018, у зв`язку із чим проведено перерахунок пенсії позивача, та її розмір до виплати становить 8038,94 грн (а.с. 28).

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про законність таких дій відповідача з наступних підстав.

Згідно з частинами 1-4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), в редакції Закону від 07.11.2015, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонери згодом подають додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» № 900-VІІІ від 23 грудня 2015 року статтю 63 Закону № 2262-XII після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських» (вказані зміни до статті 63 Закону № 2262-XII набрали чинності з 29.12.2015).

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - постанова КМУ № 988 від 11.11.2015) затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1, схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10, розміри надбавки за стаж служби в поліції згідно з додатком 11. Ця постанова набрала чинності з 02 грудня 2015 року та застосовується з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто з 07 листопада 2015 року.

Отже, позивач як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ з 01.01.2016 набув право на перерахунок розміру призначеної йому пенсії на підставі статті 63 Закону № 2262-XII та норм Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 (далі - Порядок № 45), в редакції з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

Нормами Порядку № 45 чітко регламентований алгоритм дій щодо перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-XII.

Пунктом 3 Порядку № 45 встановлено, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пунктів 3, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, якою внесено зміни до Порядку КМУ № 45, було постановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року, №45.

Згідно із пунктами 5, 6 Порядку КМУ № 45 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року (пункт 5). Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена (пункт 6).

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звільнений за посади начальника відділу безпеки у Волинській області Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України на підставі наказу МВС України № 490 о/с від 4 жовтня 2004 року .

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» спеціальними підрозділами по боротьбі з організованою злочинністю є Головні управління по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України. Пунктом 7 вказаної статті передбачено, що у структуру спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю входять інформаційно-аналітичні відділи, оперативно-розшукові, а також оперативно-технічні служби, підрозділи швидкого реагування, внутрішньої безпеки, кадрові та інші служби.

Отже, зазначеним вище Законом на момент звільнення позивача було встановлено, що Департамент внутрішньої безпеки, де позивач перебував на посаді начальника відділу, знаходився в структурі ГУБОЗ МВС України, який являвся структурним підрозділом апарату МВС України.

Крім того, п. 2.6 постанови Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року №3720- ХІІ «Про затвердження Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення (спеціальних підрозділів по боротьбі з організованою злочинністю Міністерства внутрішніх справ України» визначено, що в управліннях, відділах по боротьбі з організованою злочинністю створюються інформаційно-аналітичні та оперативно-розшукові відділи, а також підрозділи швидкого реагування, внутрішньої безпеки, оперативно-технічні, тилові, кадрові, фінансові та інші служби. Вказана постанова Верховної Ради України від 16 грудня 1993 року №3720- ХІІ втратила чинність 12 лютого 2015 року, тобто, коли позивач вже перебував на пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що призначення позивача на посаду та звільнення з посади здійснювалося за наказами Міністра внутрішніх справ України, що є безперечними доказами того, що займана посада входила в перелік посад апарату МВС України, з огляду на виконувані спеціальні функції, фактичне підпорядкування, фінансування та місце Департаменту внутрішньої безпеки ГУБОЗ в структурі МВС України.

Крім того, Наказом №480 Міністерства внутрішніх справ України від 07 вересня 1994 року визначено, що підрозділи внутрішньої безпеки входять до Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України та виконують спеціальні функції.

При цьому, жодного підпорядкування обласному управлінню Міністерства внутрішніх справи не було.

Відтак, посада, яку позивач займав у відділі Департаменту внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України, відносилася до посади апарату МВС України.

Наказ МВС України № 480 від 07.09.1994 скасований наказом МВС України № 1032 від 13.11.2012, коли ОСОБА_1 перебував на пенсії.

Враховуючи положення законодавства України про дію нормативно-правових актів в часі, посада, з якої позивача звільнено у 2004 році наказом МВС України по особовому складу, відносилася до посади апарату МВС України з огляду на виконувані спеціальні функції, фактичне підпорядкування та місце вказаного підрозділу ДВБ в структурі МВС України.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що відповідачем при формуванні довідки № 7/97 від 19 березня 2019 року та, прирівнюючи останню займану позивачем посаду до посади, що не входить до апарату Національної поліції, останній діяв з порушенням вимог чинного законодавства, без врахування всіх обставин, що мали значення для правильного прийняття рішення, а тому такі дії підлягають визнанню протиправними.

З огляду на це, слід зобов`язати відповідача відкликати з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ від 19.03.2019 № 7/97.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (Spacek, s.r.o. v. The Czech Republic, № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого закону, вимагаючи, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Аналізуючи поняття «якість закону», Європейський суд з прав людини у пункті 111 рішення у справі «Солдатенко проти України» 9№ 2440/07) зробив висновок, що це поняття, вимагаючи від закону відповідності принципові верховенства права, означає, що у випадку, коли національний закон передбачає можливість обмеження прав особи, такий закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні - для того, щоб виключити будь-який ризик свавілля.

Згідно з уже сталою практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість - у разі необхідності за належної правової допомоги - передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія; у внутрішньому праві повинні існувати загороджувальні заходи від довільного втручання влади в здійснення громадянами своїх прав (рішення у справах «Сєрков проти України», заява № 39766/05, пункт 51; «Редакція газети «Правоє дело» та Штекель проти України», заява № 33014/05, пункт 51, 52; «Свято-Михайлівська Парафія проти України», заява № 77703/01, пункт 115; «Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства» (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom), № 18139/91, пункт 37; «Санді Таймс» проти Об`єднаного Королівства» (№ 1) («SundayTimes v. The United Kingdom (№ 1) 6538/74 пункти 48-49); «Мелоун проти Об`єднаного Королівства» («Malone v. The United Kingdom»), № 8691/79, пункт 66); «Маргарета і Роджер Андерссон проти Швеції» («Margareta and Roger Andersson v. Sweden»), заява № 12963/87, п. 75; «Круслен проти Франції» (Kruslin v. France), № 11801/85, п. 27; «Ювіг проти Франції» (Huvig v. France), № 42921/09, пункт 26; «Аманн проти Швейцарії» (Amann v. Switzerland), заява № 27798/95, пункт 56).

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, бо таке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають матеріалам справи, а позовні вимоги - задовольнити.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п.п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області щодо виготовлення та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 19 березня 2019 року № 7/97 та зобов`язати Ліквідаційну комісію Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області відкликати із Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 19 березня 2019 року № 7/97.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді Д. М. Старунський
В. Я. Качмар
Повний текст постанови складено 17 березня 2020 року.