Справа № 265/4309/19
Суддя: Мельник І. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/4309/19
Провадження №2-а/265/4/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Муратової Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату в особі Військового комісара ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду, визнання постанови про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування,

за участі:

позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Дементьєвої Н.В.

представника відповідача Єрьоменко О.В., -

В С Т А Н О В И В:

04.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату в особі військового комісара ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду, визнання постанови № 72 від 14.03.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.210-1 КУпАП протиправною та її скасування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що його незаконно притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП за те, що він особисто отримав повістку для обов`язкової явки до Маріупольського ОМВК для проходження медичного огляду та звірки військових облікових даних, з 2018 року зараховано до оперативного резерву, тому повинен за повісткою прибути до військкомату для відправки на військові навчальні збори. З метою ухилення від проходження навчальних зборів за повісткою не з`явився на вказану дату, своїми діями порушив ст.210-1 КУпАП. Роз`яснювальна робота з особою проведена, вина визнана.

Як підстави незаконності притягнення його до адміністративної відповідальності вказує на такі обставини: не зважаючи на обізнаність явки до військкомату для відправки на військові навчальні збори, не міг бути присутнім в зв`язку з находженням на лікарняному, про необхідність явки за викликом до військового комісаріату на наступну дату йому нічого відомо не було, протокол у справі про адміністративне правопорушення складено у його відсутності і з ним він не ознайомлений, оскільки до військового комісаріату не викликався, не був присутнім і при винесені постанови військовим комісаром, яку отримав поштовим зв`язком. Щодо поважності причин пропуску строку для звернення до суду, вказував, що постанову від 14.03.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності отримав лише 25.06.2019 року, тому вважає, що пропустив строк із поважних причин.

15 липня 2019 року ТВО Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , діючого на підставі наказу поданий відзив на позовну заяву, в якому він просить позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення. В обґрунтування зазначеного відзиву зазначено наступне. Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат запасу ОСОБА_1 зарахований на облік та до резерву в Маріупольському ОМВК. 26.11.2018 року із 14.00 годин до 26.12.2018 року до 14.00 годин в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб, в зв`язку з чим було сплановано проведення військових навчальних зборів резервістів у військовій частині НОМЕР_1 з 19.12.2018 року. Солдата запасу ОСОБА_1 було запрошено до Маріупольського ОМВК для проходження військово-лікарської комісії та подальшого направлення для проходження навчальних зборів до військової частини НОМЕР_1 , про що останній був ознайомлений під особистий підпис. 19.12.2018 року ОСОБА_1 за повісткою на навчальні збори не прибув, будь-яких пояснень не надав. Враховуючи проведення наступних навчальних зборів в одному з навчальних центрів ЗСУ ОСОБА_1 було запрошено до Маріупольського ОМВК 10.03.2018 року.

Після розшуку ОСОБА_1 у Маріупольському ОМВК був складений протокол про накладення адміністративного стягнення за ст.210-1 КУпАП, від підписання та одержання якого останній відмовився у присутності двох свідків, про що був складений акт від 10.03.2019року. Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП військовим комісаром з урахуванням наявних документів відносно ОСОБА_1 була складена постанова № 72 від 14.03.2019 року про накладення на останнього адміністративного стягнення у виді штрафу, яка була надіслана поштою з супровідним листом № 639 від 18.03.2019 року, яку останній одержав та не вважав необхідним оскаржувати, розуміючи свою вину.

29 листопада 2019 року Військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 подані доповнення до відзиву, в яких він просить позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення. В обґрунтування зазначеного доповнення до відзиву зазначено наступне. Відповідно до вимог Директиви Генерального штабу ЗСУ, розпорядження командуючого Сухопутних військ ЗСУ, наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 238 від 19.12.2018 року солдат запасу ОСОБА_1 був призначений до в/ч НОМЕР_1 для проходження додаткових навчальних зборів з практичним призивом резервістів оперативного резерву другої черги. 19.12.2018 року на навчальні збори солдат запасу ОСОБА_1 не з`явився, про поважність причин неявки не повідомив, при цьому, до позовної заяви долучив листок непрацездатності, з якого вбачається, про находження на лікарняному з 17.12.2018 року, але згідно листів підприємства, останній 17.12.2018 року ще перебував на робочому місці. Окрім того, ОСОБА_1 долучив наказ про прийом на роботу № 1906/к від 20.12.2018 року, в якому зазначено що саме з цієї дати він працював, відповідно він не міг одночасно в даний період знаходитися на лікарняному.

Після призначення проведення наступних навчальних зборів на 10.03.2019 року солдат запасу ОСОБА_1 повинен був прибути для проходження даних зборів, але останній відмовився, тому був складений протокол про накладення адміністративного стягнення, який правопорушник не підписав, про що був складений акт від 10.03.2019 року.

Військовим комісаром було виявлено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, вина підтверджувалася наявними документами, тому була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, яка надіслана останньому поштою з супровідним листом № 639 від 18.03.2019 року, та листоношею здійснена доставка відправлення за адресою позивача. Просив сплачені витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 гривень та витрати пов`язані з правовою допомогою адвоката в розмірі 700 гривень віднести на ОСОБА_1

15 липня 2019 року від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, в зв`язку з щорічною основною відпусткою військового комісара Маріупольського ОМВК Левандовського В.С. та щорічною основною відпусткою провідного спеціаліста командування (правознавство) Маріупольського ОМВК працівника ЗСУ Єрьоменко О.В.

06 вересня 2019 року від представника позивача адвоката Дементьєвої Н.В. надійшла заява про відкладення справи, в зв`язку із плановою відпусткою і знаходженням за межами України.

02 грудня 2019 року від представника позивача адвоката Дементьєвої Н.В. надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів на підтвердження витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

10 грудня 2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшли заяви про видачу в електронному вигляді копії технічного запису судового засідання та ознайомлення із матеріалами справи та знаття копій власними технічними засобами.

20 січня 2020 року від представника позивача адвоката Дементьєвої Н.В. надійшла заява про ознайомлення із матеріалами справи.

11 лютого 2020 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 липня 2019 року відкрите провадження по справі та визначене про проведення судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дементьєва Н.В. підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Окрім того, позивач категорично стверджував, що не був оповіщеним про необхідність явки до військового комісаріату на 10.03.2019 року, жодних документів, в тому числі протокол про адміністративне правопорушення він не отримував і при його складанні та винесенні постави у справі про адміністративне правопорушення присутнім не був.

Представник відповідача Єрьоменко О.В., яка діє на підставі довіреності позовні вимоги не визнала та надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов. Вважає притягнення позивача до відповідальності законним та обґрунтованим, оскільки останній особисто 14.12.2018 року отримав корінець, пройшов медогляд, яким був визнаний придатним до служби та був повідомлений про навчання 19.12.2018 року, однак не з`явився, про поважність причин не повідомив. 10.03.2019 року ОСОБА_1 було запрошено на збори, але він знову не прибув, в зв`язку з чим військовим комісаром був складений протокол, від підписання якого Протасевич відмовився, тому був складений відповідний акт. Окрім того, ОСОБА_1 приховав місце своєї роботи, тому військовий комісар не міг повідомити останнього за місцем праці. Оскільки позивач друге не з`явився на збори без поважних причин з цих підстав на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, а в подальшому винесена постанова про притягнення до відповідальності. Вказані документи були надіслані йому поштою за місцем проживання. Про отримання документів позивачем свідчить той факт, що він оскаржує постанову. Визнав, що зворотних повідомлень про отримання позивачем документів та викликів до військового комісаріату в них немає так як вони відправлялись простим поштовим зв`язком.

Допитані за клопотання представника відповідача свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказували, що ОСОБА_1 спочатку в грудні 2018 року, повторно в березні 2019 року викликався на навчальні збори, але не з`явився, внаслідок чого на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення, згодом винесена постанова. Вказували, що викликався ОСОБА_1 повісткою для явки на збори, але ніхто з них дані повістки ОСОБА_1 не виписував та не направляв. Свідок ОСОБА_4 також пояснив, що в березні 2019 року ним у присутності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був складений акт, в зв`язку із неявкою ОСОБА_1 на навчальні збори. Зазначав, що протокол про адміністративне правопорушення він складав у присутності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 № 238 від 19.12.2018 року, відповідно до вимог Директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 30 листопада 2018 року, розпорядження командуючого Сухопутних військ Збройних Сил України від 30 листопада 2018 року, наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 № 362 від 30.11.2018 року, з метою підготовки військових частин до виконання завдань, за призначенням, сплановано проведення додаткових навчальних зборів з практичних призовом резервістів оперативного резерву другої черги та військовозобов`язаних у Збройних Силах України з 19 грудня по 23 грудня 2018 року, солдат запасу ОСОБА_1 був призваний на навчальні збори з 19 грудня по 23 грудня 2018 року із відправкою до 109 ТрО (А7037) (а.с.36-37).

14.12.2018 року ОСОБА_1 особисто під розпис отримав мобілізаційне розпорядження про зарахування до команди НОМЕР_1 , про що зроблено запис в його військово-обліковому документі та журналі видачі мобілізаційних розпоряджень, та повістку про необхідність прибути 19.12.2018 року до Маріупольського ОМВК з подальшим направленням для проходження навчальних зборів у військовій частині. В той же день ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію та був визнаний придатним, про що свідчить довідка № 8336 від 14.12.2018 року. Окрім того, ОСОБА_1 під особистий розпис було ознайомлено з відповідальністю за порушення вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про оборону України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (33-35). Зазначені обставини позивачем ОСОБА_1 під час розгляду справи не заперечувалися.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вказував, що не з`явився за викликом 19.12.2018 року із поважних причин, оскільки в цей період перебував на лікарняному. Відповідно до наданого листка непрацездатності ОСОБА_1 дійсно у період із 17 грудня 2018 року по 22 грудня 2018 року перебував на лікарняному (а.с.9), що є поважною причиною неявки на навчальні збори.

У судовому засіданні представник відповідача стверджував, що ОСОБА_1 за телефоном був запрошений до Маріупольського ОМВК на проведення наступних навчальних зборів в одному з навчальних центрів ЗСУ 10.03.2019 року, однак до військового комісаріату не прибув, військкомат належним чином про причину своєї неявки на збори, не повідомив.

В зв`язку з неявкою позивача за викликом до військового комісаріату на вказану дату старшим офіцером мобілізаційного відділення Маріупольського ОМВК ОСОБА_3 складено протокол від 10.03.2019 року відносно позивача за ч.1 ст. 210-1 КУпАП, в якому зазначено, що ОСОБА_1 від підписи відмовився, про що складено акт (а.с.45).

Як вбачається із акту від 10.03.2019 року, який складено у присутності трьох працівників військового комісаріату, солдат запасу ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від підписання та одержання складеного протоколу № 72 від 10.03.2019 року за вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.210-1 КУпАП (а.с.32).

Під час розгляду справи свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стверджували, що на другу дату, тобто на 10.03.2019 року ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення повістки, яку ніхто з них не направляв, представник відповідача напроти стверджувала, що ОСОБА_1 був повідомлений за телефоном. ОСОБА_1 під час розгляду справи взагалі заперечував факт його повідомлення явкою на 10.03.2019 року до військового комісаріату та складання в його присутності зазначеного протоколу і акту.

Як вбачається зі змісту постанови № 72 від 14.03.2019 року, яка винесена військовим комісаром Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.210-1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, за то, що він особисто отримав повістку для обов`язкової явки до Маріупольського ОМВК для проходження медичного огляду та звірки військових облікових даних, з 2018 року зараховано до оперативного резерву, тому повинен за повісткою прибути до військкомату для відправки на військові навчальні збори. З метою ухилення від проходження навчальних зборів за повісткою не з`явився на вказану дату, своїми діями порушив ст.210-1 КУпАП. Роз`яснювальна робота з особою проведена, вина визнана (а.с.7-8).

Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України"Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 1 статті 210-1КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Об`єктом передбаченого наведеною нормою правопорушення є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Об`єктивна сторона полягає у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі: нез`явлення за викликом до військових комісаріатів для відправки на навчальні збори.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Суб`єктами правопорушення можуть бути як посадові особи, так і громадяни.

З урахуванням наведеного, частини 1 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", згідно з якою захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час; під час мобілізації громадяни, які підлягають призову на військову службу, зобов`язані з`явитися на збірні пункти у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних посвідченнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів).

Відповідно до вимог п.1. ч.1. ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до військових комісаріатів (військовозобов`язані Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни, зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях військових комісарів).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не з`явився до військового комісаріату двічі 19.12.2018 року та 10.03.2019 року. При цьому, перший раз знаходячись на лікарняному, що є поважною причиною на думку суду, але не повідомив про причини такої неявки військовий комісаріат, що не заперечував у судовому засіданні. Щодо повідомлення позивача явкою до військового комісаріату на 10.03.2019 року, то суду не було надано з боку відповідача, як суб`єкта владних повноважень, беззаперечних доказів, які б свідчили про обізнаність позивача такої явки. Окрім того, не надано суду із боку відповідача належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили, що позивач був присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та відмовився від його підписання. При цьому, суд не приймає, як доказ, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є працівниками військового комісаріату, а саме мобілізаційного відділення та є зацікавленими особами щодо вирішення зазначеної справи саме на користь військового комісаріату. З цих підстав суд вважає твердження позивача про не отримання ним повідомлення про виклик до військового комісаріату саме на 10.03.2019 року правдивими та такими що відповідають дійсності.

Таким чином, в діях позивача не вбачається складу правопорушення передбаченого статтею 210-1 КУпАП, і суд зазначає що у уповноваженої на це особи не було підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи постанову про адміністративне правопорушення суд виходить з того, що позивачу не було вручено належним чином копію протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся у його відсутності, без належного сповіщення про час і місце розгляду справи, оскільки останній 14.03.2019 року знаходився на робочому місці (а.с.12), що є порушенням його прав, передбачених статтею 268 КУпАП

Відповідно до частини 2 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Також, відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Також, відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений має щонайменше такі права: бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки для свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення.

Відповідно до вимог ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, в тому числі: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи про час та місце її розгляду.

Як було встановлено, протокол про адміністративне правопорушення складався у відсутності позивача. Доказів на підтвердження вручення протоколу позивачу стороною відповідача не надано та будь-яким чином не спростовано твердження ОСОБА_1 про не отримання його поштою. Не надано належних та допустимих доказів стороною відповідача і про отримання позивачем виклику на розгляд справи .

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено що саме повинна містити постанова про адміністративне правопорушення, у тому числі опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Однак, в оскаржуваній постанові № 72 від 14.03.2019 року військовим комісаром лише констатовано факт неявки позивача за повісткою на вказану дату, при цьому взагалі не зазначено, яке саме законодавство ним було порушено, у зв`язку з цим з постанови взагалі не зрозуміло суті правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковник ОСОБА_2 , як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб передбачений законом та Конституцією України, а саме порушив процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, не повідомив належним чином позивача про час та місце розгляду справи та не з`ясував усіх обставин по справі.

Відповідно до статті 19 Конституції України закріплено, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Також, положеннями частини 2 статті 2КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони … 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Вищевказаний критерій вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Відповідно до вимог ч. 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

З урахуванням встановлених фактів, та наведених норм суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, а відтак постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Щодо строку звернення позивача до суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Позивач просив поновити строк звернення до суду, який ним було пропущено, у зв`язку із отриманням копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності під час ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження у виконавчий службі Лівобережного ВДВС 25.06.2019 року (а.с.18).

Частинами 1,2 статті 122 КАС передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 286 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 особисто під підпис не отримував ні протокол про вчинення адміністративного правопорушення від 10.03.2019 року, ні постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 14.03.2019 року, а поштою отримав постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 10.06.2019 року (а.с.10-11), та при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження, був ознайомлений і з постановою.

При цьому, з боку відповідача не надано суду будь-яких документів на підтвердження поштового відправлення та вручення постанови ОСОБА_1 , хоча в самій постанові зазначено, що вона направлена порушнику поштою, тобто строк оскарження даної постанови пропущено позивачем з незалежних від нього причин.

Отже, пропущений позивачем строк звернення до суду підлягає поновленню.

Відповідно до ст.132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, в тому числі відносяться витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до вимог ст.139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач ОСОБА_1 просив стягнути на його користь судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецькій області витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 гривень та витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката в розмірі 2450 гривень.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем були надані витяг з договору №6 про надання правових послуг адвоката від 02.06.2019 року, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «Доміно» в особі адвоката Дементьєвої Н.В., ордер та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.50-51,55), а також попередній розрахунок судових витрат від 04.07.2019 року (а.с.20), акт № 5 прийому-передачі наданих послуг (робіт) на суму 700 грн. та квитанція про сплату даної суми позивачем (а.с.21-21-а), акт № 10 від 02.12.2019 року прийому-передачі наданих послуг (робіт) на суму 1000 грн. та квитанція про сплату даної суми позивачем (а.с.87-88), акт № 15 від 10.03.2020 року прийому-передачі наданих послуг (робіт) на суму 750 грн. та квитанція про сплату даної суми позивачем.

Суд, з урахуванням вимог ст.132, 134,139 КАС стягує за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2450 гривень.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241-246, 250, 251 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату в особі Військового комісара ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду, визнання постанови про адміністративне правопорушення протиправною та її скасування, задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Постанову № 72 Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріат Донецької області від 14 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 510 гривень на користь держави визнати протиправною та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного міського військового комісаріату Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2450 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається до першого апеляційного Адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його оголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в порядку передбаченому ч.2 та ч.3. ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 17 березня 2020 року.

Відомості про сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІН НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тел.: НОМЕР_3

Відповідач: Маріупольський об`єднаний міський військовий комісаріат, юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Ломизова, 8, тел.: черговий (0629)-22-23-66.

Суддя І.Г. Мельник