Справа № 1.380.2019.004505
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 березня 2020 року

Київ

справа №1.380.2019.004505

адміністративне провадження №К/9901/6952/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевіривши касаційну скаргу Олевського районного суду Житомирської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Олевського районного суду Житомирської області про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2020 року Олевський районний суд Житомирської області подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що позивач є суддею, тому відповідно до приписів Закону України «Про запобігання корупції» є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, що не відносяться до справ незначної складності, є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначив, передбачені пунктами «а», «в» частини п`ятої статті 328 КАС України випадки, встановлені для оскарження судових рішень, ухвалених у справі незначної складності та послався на правову невизначеність з якою стикається суб`єкт владних повноважень, оскільки, на його думку, є ризик заміни існуючої судової практики. Водночас, зазначаючи пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як підставу касаційного оскарження рішень, заявник послався на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах і на обгрунтування таких доводів зазначив, що йому не зрозуміло, як необхідно діяти у разі відсутності документів за умови, якщо працівник надіслав заяву про продовження відпустки електронною поштою.

Проте не зазначив які норми матеріального права застосовані судами попередніх інстанцій неправильно та не виклав аргументів неправильного застосування цих норм.

Наведені заявником доводи щодо неправильного застосування судами норм права та відсутності документів, необхідних для продовження відпустки, спростовуються змістом судових рішень, у яких суди встановили, що працівником було надано усі необхідні для продовження відпустки документи, у зв`язку з чим відповідачем відмовлено у її продовженні з формальних підстав. Наведені Олевським районним судом Житомирської області аргументи зводяться до незгоди з висновками судів та переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування норм матеріального права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Враховуючи те, що заявником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Олевського районного суду Житомирської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Олевського районного суду Житомирської області про визнання протиправними дій і бездіяльності, зобов`язання вчинити дії повернути особі, яка її подала.

2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С.А. Уханенко