Справа № 420/7923/19
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7923/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21» про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю),-

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21», в якому позивач просить суд застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю):

- у спосіб: у вигляді часткового зупинення експлуатації багатоквартирного житлового будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21» за адресою: 65063, Одеська обл., м. Одеса, вул. Армійська, 21.

- у порядок: шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій вищевказаного багатоквартирного житлового будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21» від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки №400 від 12.11.2019 за номерами: 1-9.

Ухвалою від 27 грудня 2019 року судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України даний адміністративний позов залишено без руху та надано п`ятиденний термін на усунення недоліків позовної заяви з моменту отримання копії ухвали.

09 січня 2020 року за вх.№821/20 до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява з доказами направлення позовної заяви з додатками відповідачу.

14 січня 2020 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11-12 листопада 2019 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, наказу ГУ ДСНС України в Одеській області № 388 від 06.11.2019 «Про проведення позапланової перевірки» на підставі Посвідчення на проведення перевірки №490 від 11.11.2019 здійснено позапланову перевірку багатоквартирного житлового будинку ОСББ «ПАРУС-21», який розташований за адресою: 65063, Одеська обл., м. Одеса, вул. Армійська, 21, під час якої перевірено: будівлі, споруди, приміщення, територію з метою перевірки додержання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складено акт №400 від 12.11.2019. Актом №400 встановлені порушення приписів Кодексу цивільного захисту України №5403-УІ, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697 та інших чинних нормативно-правових актів, стандартів, нормам і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки. Будь-яких скарг під час проведення позапланового заходу, чи заперечень на Акт №400, який 12.11.2019 вручено голові ОСББ «ПАРУС-21» ОСОБА_1 , не надходило. Подальша експлуатація багатоквартирного житлового будинку ОСББ «ПАРУС-21», який розташований за адресою: 65063, Одеська обл., м. Одеса, вул. Армійська, 21, з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей. Не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей.

22 січня 2020 року до суду від відповідача за вх.№2822/20 надійшов відзив на позов (а.с.35-42), у якому відповідач зазначає, що не визнає заявлений позивачем позов. Порушення 1-9 із приписів акту № 400 від 11.11.2019 року відповідачем були повністю усунені до 20.11.2019 року, про що позивач був проінформований письмовою заявою голови ОСББ «ПАРУС-21» від 20.11.2019. Відповідач вказує, що приміщення електрощитової було побудовано і прийнято в експлуатацію відповідно до вимог ДБН В.1.1.-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва». Протоколами ТОВ «ОДЕСАКОМУНЕКОЛОГІЯ» №№ 380-19, 381-19, 382-19 від 29.05 2019 року щодо профілактичних випробувань електрообладнання в 10 поверховому будинку по АДРЕСА_1 підтверджується те, що приміщення в електрощитовій в нормі, порушень не встановлено, підтверджується проведення перевірки та технічного обслуговування пристроїв блискавкозахисту із залученням організації, що має дозвіл №129.18.30 від 22.03.2018 р. ТОВ «ОДЕСАКОМУНЕКОЛОГІЯ» на проведення робіт підвищеної небезпеки. Вимоги ДБН В.2,5,-56:2014 «Інженерне обладнання будинків і споруд» стосуються будівель, що будуються з 2014 року, а не тих що були побудовані в 2003 році. Вказує, що порушення у п.4, 5 усунуті, що підтверджується договором про надання послуг по забезпеченню пожежної безпеки, розробки планів евакуації житлового будинку, проведення замірів опору ізоляції електричних мереж ОСББ «ПАРУС-21» від 15.05.2019 р., додатком №1 до договору про надання послуг по забезпеченню пожежної безпеки, розробки планів евакуації житлового будинку,проведення замірів опору ізоляції електричних мереж ОСББ «ПАРУС-21» від 15.05.2019 р., рахунком №13 від 15.05.2019 р. на оплату послуг з пожежної безпеки ОСББ «ПАРУС-21», видатковою накладною №11 від 31.05.2019 р. на оплату послуг з пожежної безпеки ОСББ «ПАРУС-21». Зазначає, що позивачем не надані суду належні докази, в яких конкретно приміщеннях загального користування, чи в квартирах мешканців будинку встановлені на вікнах грати, що не можуть зніматися, розкриватися або розсуватися. Позивачем не надані суду належні докази, а саме: приписи Державної архітектурно-будівельної інспекції, рішення судів про визнання влаштованих тамбурів незаконними, тому прості посилання в позові позивача без належиш доказів, не можуть свідчити про те, що тамбури в конкретних квартирах були влаштовані самовільно. По кожній окремій квартирі і по кожному окремому тамбуру не було надано доказів їх самовільного влаштування. ОСББ «Парус-21» звертався до Приморського районного суду м.Одеси з позовом, в якому просив суд зобов`язати ОСОБА_2 привести у попередній стан (демонтувати шафу) приміщення загального користування на п`ятому поверсі першої парадної будинку АДРЕСА_1 , у позові відмовлено, що свідчить про те, що згідно ст.319 ч.2 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Позивачем не надані суду належні докази, а саме: приписи Державної архітектурно-будівельної інспекції, рішення судів про визнання влаштованих у загальних коридорах(шахти сміттєпроводів) комор (кладових) і вбудованих шаф самовільними чи протиправними. По кожному окремому поверху, і по кожній окремій коморі не було надано доказів їх самовільного влаштування.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21» () зареєстроване 07.09.2004 року як юридична особа, керівник Лапай Олена Петрівна, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Видами діяльності за КВЕД об`єднання є: 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів (основний).

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1052 (далі Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно пп.39 п.4 Положення, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання.

Згідно з п.7. Положення, ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пп.27 п.4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі - ГУ ДСНС України в Одеській області) затвердженого наказом ДСНС №3 від 04.02.2013 року ГУ ДСНС України в Одеській області відповідно до покладених на нього завдань, на відповідній території організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Судом встановлено, що головним інспектором відділу нагляду (контролю) у сфері П,ТБ та ЦЗ ОМУ ГУ ДСНС України в Одеській області Гоголь Михайлом Васильовичем, на підставі наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області №388 від 06 листопада 2019 року з додатком (а.с.10) та посвідчення на проведення перевірки №490 від 11 листопада 2019 року (а.с.11) у період з 01.11.2019 року по 12.11.2019 року у присутності голови ОСББ «ПАРУС-21» ОСОБА_1 було проведено позапланову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21» за адресою: вул.Армійська, буд.21, м.Одеса, 65063.

За результатами перевірки складено акт №400 від 12.11.2019 року (а.с.12-19), яким визначено, що перевіркою встановлено порушення вимог законодавства.

Так, як зазначено позивачем, порушення, зазначені під №№ 1-9 є такими, що впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, а саме порушення:

1. ППБУ Розділ IV п. 1.24. - приміщення електрощитової не відділено протипожежними перешкодами відповідно до вимог ДБН В. 1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;

2. КЦЗУ № 5403-VІ; стаття 20 ППБУ розділ III, п.1.21. ДСТУ Б.В.2.5-38-2008 розділ 9, наказ МНС України від 29.09.2011 року № 1037 п. 2.8. розділ 2 - не проведено перевірку та технічне обслуговування пристроїв блискавко захисту змонтованих на об`єкті, організацією, що має відповідну ліцензію на проведення даних робіт;

3. Розділ V п. 1.2. ППБУ - приміщення не обладнані системою автоматичної пожежної сигналізації з виведенням сигналу на пульт цілодобового централізованого спостереження пожежної охорони, у відповідності до ДБН В.2.5-56:2014. «Інженерне обладнання будинків і споруд»;

4. Розділ V п.1.2. ППБУ - не обладнані приміщення системою оповіщення людей та управління евакуацією у відповідності до ДБН В.2.5- 56:2014. "Інженерне обладнання будинків і споруд. Системи протипожежного захисту" з урахуванням вимог ДБН В 2.5-23-2003, ПУЕ, ДНАОП 0.00-1.32-01;

5. п.п. 2.31., 2.32. гл. 2 розд. III ППБУ - не обладнані приміщення евакуаційним освітленням із світловими покажчиками «ВИХІД» у відповідності до вимог ДБН В. 1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва», ДБН В.2.5-23-2010 «Проектування електрообладнання об`єктів цивільного призначення» та Правил улаштування електроустановок;

6. Розділ III п. 2.16. ППБУ - не всі грати які встановлені на вікнах в приміщеннях будинку не виконані так, що можуть зніматися, розкриватися або розсуватися;

7. Розділ III п. 2.37. ППБУ - допускається самовільне влаштування тамбурів в:

- Парадна № 1: поверх 1, кв.1-2; поверх 2, кв.5-6, кв. 7-8; поверх 3, кв.11-12; поверх 4, кв. АДРЕСА_2 , кв. 15-16; поверх 5, кв. АДРЕСА_3 , кв. 19-20; поверх 6, кв. АДРЕСА_4 , кв. 23-24; поверх 7, кв. АДРЕСА_5 , кв. 27-28; поверх 8, кв.29-30; поверх АДРЕСА_6

АДРЕСА_7 46-47; поверх 3, кв.48-49; поверх 4, кв.52-53; поверх 6, кв.60-61, кв. 62-63; поверх 7, кв.66-67; поверх 8, кв.68-69, кв. 70-71; поверх 10, кв. АДРЕСА_8 ;

АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 ; поверх 3, кв.90-91; поверх 4, кв.92-93, кв.94-95; поверх 5, кв.96-97, кв. 98-99; поверх 6, кв. 102-103; поверх 8, кв. 108-109, кв. 110-111; поверх 9, кв. 112-113; поверх 10, кв.116-117;

чим перешкоджають вільній евакуації людей з приміщень житлового будинку;

8. Розділ III п. 2.37. ППБУ - допускається встановлення (захаращування) на п`ятому поверсі першої парадної між квартирами 17-18 шляхів евакуації меблями, що зменшують ширину евакуаційного виходу;

9. Розділ III п. 2.37. ППБУ - у парадних № І, II, II на всіх поверхах допускається улаштовування у загальних коридорах (шахти сміттєпроводу) комор (кладових) і вбудовані шаф.

Судом встановлено, що також жодним чином не заперечується відповідачем, що будь-яких скарг під час проведення планового заходу, чи заперечень на акт №400 від 12.11.2019 року, який 12.11.2019 року вручено керівнику Лапай О.П., не надходило.

Відповідно до преамбули Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 5 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частинами 7 та 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу. Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Кодексом цивільного захисту України регулюються відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначенням повноважень органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Стаття 20 Кодексу цивільного захисту України визначає завдання і обов`язки суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту.

Загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (далі - об`єкт) встановлюються Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року № 1417. Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Відповідно до ст. 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно ст. 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Статтею 67 Кодексу цивільного захисту України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складання актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч.3 ст.55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч.1 ст.20 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 року № 1417 (далі Правила) до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить: 1) забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; 2) забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту; 3) розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; 4) організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання; 5) створення об`єктових формувань цивільного захисту відповідно до цього Кодексу та інших законодавчих актів, необхідної для їх функціонування матеріально-технічної бази і забезпечення готовності таких формувань до дій за призначенням; 6) створення диспетчерських служб відповідно до цього Кодексу та інших законів, необхідних для забезпечення безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; 7) проведення оцінки ризиків виникнення надзвичайних ситуацій на об`єктах суб`єкта господарювання, здійснення заходів щодо неперевищення прийнятних рівнів таких ризиків; 8) здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; 9) декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки; 10) розроблення планів локалізації та ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки; 11) проведення об`єктових тренувань і навчань з питань цивільного захисту; 12) забезпечення аварійно-рятувального обслуговування суб`єктів господарювання відповідно до вимог статті 133 цього Кодексу; 13) здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; 14) забезпечення безперешкодного доступу посадових осіб органів державного нагляду, працівників аварійно-рятувальних служб, з якими укладені угоди про аварійно-рятувальне обслуговування суб`єктів господарювання, для проведення обстежень на відповідність протиаварійних заходів планам локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єктах підвищеної небезпеки та потенційно небезпечних об`єктах, сил цивільного захисту для проведення аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт у разі виникнення надзвичайних ситуацій; 15) забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту; 16) здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні); 17) дотримання протиепідемічного, протиепізоотичного та протиепіфітотичного режиму; 18) створення і використання матеріальних резервів для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій; 19) розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; 20) розроблення і затвердження інструкцій та видання наказів з питань пожежної безпеки, здійснення постійного контролю за їх виконанням; 21) забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; 22) утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; 23) здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики; 24) своєчасне інформування відповідних органів та підрозділів цивільного захисту про несправність протипожежної техніки, систем протипожежного захисту, водопостачання, а також про закриття доріг і проїздів на відповідній території; 25) виконання інших завдань і заходів у сфері цивільного захисту, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Щодо порушень, зазначених позивачем у п.1 розділу V акту перевірки, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.24 глави 1 розділу IV Правил забороняється влаштовувати незаповнені отвори в протипожежних перешкодах, які відокремлюють електрощитові.

Норми ДБН В.1.1.7 2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» встановлюють пожежно-технічну класифікацію будівельних матеріалів, конструкцій, протипожежних перешкод, зовнішніх пожежних драбин, сходів та сходових кліток, будинків і споруд (надалі будинків), приміщень, а також загальні вимоги щодо забезпечення безпеки людей у разі виникнення пожежі, пожежної безпеки конструктивних та об`ємнопланувальних рішень, обладнання будинків, приміщень інженерно-технічними засобами захисту від пожежі.

Згідно п.п.2.12, 2.13 ДБН В.1.1.7 2002 до протипожежних перешкод відносять протипожежні стіни, перегородки та перекриття. Для заповнення прорізів у протипожежних перешкодах застосовуються протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси (екрани). У місцях прорізів можна також розташовувати протипожежні тамбур-шлюзи. За межею поширення вогню протипожежні перешкоди мають відповідати групі М0.

У будинках І - ІІІ ступенів вогнестійкості огороджувальні конструкції ліфтових шахт (крім наведених в 5.43, 6.12) і приміщень машинних відділень ліфтів, вентиляційних камер, електрощитових, а також каналів, шахт, ніш для прокладання комунікацій повинні відповідати вимогам, встановленим до протипожежних перегородок 1-го типу та перекриттів 3-го типу (п.4.30 ДБН В.1.1.7 2002).

Суд зазначає, що відповідачем до суду не надано належних доказів встановлення у приміщенні електрощитової в будинку за адресою: вул.Армійська, буд.21, м.Одеса АДРЕСА_11 , протипожежних перешкод у відповідності до ДБН В.1.1.7 2002.

При цьому суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на прийняття в експлуатацію у 2003 році житлового багатоквартирного будинку за вказаною адресою та протоколи ТОВ «ОДЕСАКОМУНЕКОЛОГІЯ» №380-19, №381-19 та №382-19 (а.с.63-67), оскільки з вказаних протоколів не вбачається факт влаштування протипожежних перешкод в приміщенні електрощитової будинку.

Надані до суду відповідачем матеріали фотофіксації дверей та приміщення (а.с.79-80), підписаних як «електрощитова», не є належним доказом усунення відповідачем порушення, вказаного у п.1 розділу V акту перевірки, оскільки з них не вбачається, які саме протипожежні перешкоди встановлені та не описані їх характеристики.

Щодо порушень, зазначених позивачем у п.2 розділу V акту перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1.21 глави 2 розділу IV Правил, захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд».

Згідно з ДСТУ Б.В.2.5-38-2008 «Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд», вимоги цього стандарту розповсюджуються на проектування, будівництво, реконструкцію та експлуатацію блискавкозахисту всіх видів будівель, споруд і промислових комунікацій незалежно від відомчої належності та форми власності (п.1.1).

У всіх організаціях і підприємствах незалежно від форм власності рекомендується мати комплект експлуатаційно-технічної документації блискавкозахисту об`єктів, для яких виконується блискавко захисту (п.9.1.1 ДСТУ Б.В.2.5-38-2008).

Згідно з п.п.6.1.1, 6.1.2, 6.2.1 Система блискавкозахисту будівель або споруд включає захист від ПУБ - зовнішня блискавкозахисна система (БЗС) і захист від вторинних дій блискавки - внутрішня БЗС. В окремих випадках блискавкозахист може містити тільки зовнішню БЗС або тільки внутрішню БЗС. У загальному випадку частина струмів блискавки протікає по елементах системи внутрішнього блискавкозахисту. Зовнішня БЗС може бути відокремленою (ізольованою) від споруди (блискавковідводи, що стоять окремо, - стрижньові або тросові, а також сусідні споруди, що виконують функції природних блискавковідводів) або встановленою на об`єкті, що захищається, і навіть може бути його частиною. Зовнішня БЗС у загальному випадку складається з блискавкоприймачів, струмовідводів і заземлювачів. У разі спеціального виготовлення їх матеріал і розміри повинні задовольняти вимогам табл. 7.

З вищевикладеного можна зробити висновок, що за загальним правилом система блискавко захисту обов`язково складається з внутрішньої та зовнішньої, та що зовнішня система блискавко захисту є трьохскладовою та складається з блискавкоприймачів, струмовідводів і заземлювачів.

При цьому відповідно до п.3.11 3.11 ДСТУ Б.В.2.5-38-2008 захист від вторинних дій блискавки - внутрішня система заходів, які обмежують дії електромагнітного поля блискавки на металеві елементи будівельних конструкцій, електричні й електронні системи.

Як вбачається з протоколу №380-19 вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземлення магістралей і устаткування від 29.05.2019 року, складений ТОВ «ОДЕСАКОМУНЕКОЛОГІЯ» (а.с.63-65), якому Державною службою України з питань праці видано дозвіл від 22.03.2018 року №120.18.30 виконувати роботи підвищеної небезпеки випробування устаткування напругою понад 1000В (а.с.62), товариством здійснено перевірку лише заземлювачів без перевірення та технічного обслуговування інших елементів блискавко захисту будівлі за адресою: вул.Армійська, буд.21, м.Одеса, 65063.

Таким чином суд доходить висновку, що відповідачем не усунено порушення, що зазначене у п.2 розділу V акту перевірки.

Щодо порушення, зазначеного позивачем у п.3 розділу V акту перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1.24 глави 1 розділу IV Правил будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Суд зазначає, що дана норма є імперативною та підлягає застосуванню незважаючи на час будування та здачі в експлуатацію житлових будинків.

Згідно ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» вимоги цих будівельних норм поширюються на проектування, монтування, перевірку відповідності і підтримання експлуатаційної придатності систем протипожежного захисту (далі - СПЗ), а саме: автоматичних систем пожежогасіння (далі - АСПГ); автономних систем пожежогасіння локального застосування (далі - СПГа); систем пожежної сигналізації (далі - СПС); систем оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей (далі - СО); систем протидимного захисту (далі - СПДЗ); систем централізованого пожежного спостерігання (далі - СЦПС); диспетчеризації СПЗ. Зазначені вище СПЗ призначені для протипожежного захисту будинків, будівель або їх частин (приміщень), споруд, устаткування різного призначення (далі - об`єкти) відповідно до додатків А та Б під час нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту цих об`єктів. Ці будівельні норми встановлюють вимоги до обладнання об`єктів СПЗ під час їх будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, зміни категорій приміщень і будинків за вибухопожежною і пожежною небезпекою згідно з НАПБ Б.03.002. Вимоги цих будівельних норм рекомендується застосовувати під час реставрації. Вимоги цих будівельних норм є обов`язковими для фізичних та юридичних осіб, які здійснюють будівельну діяльність на території України, незалежно від їхніх форм власності (п.п.1.1, 1.2).

При цьому суд зазначає, що станом на момент здачі в експлуатацію багатоквартирного будинку за адресою вул.Армійська, буд.21, м.Одеса, 65063 у 2003 року діяли Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України №400 від 22.06.1995 року, пункт 6.1 яких передбачає вимоги щодо установки пожежної сигналізації та пожежогасіння.

Таким чином суд доходить висновку, що відповідачем не усунуто порушення, зазначені в п.3 розділу V акту перевірки.

Щодо порушень, зазначених позивачем у п.4 розділу V акту перевірки суд зазначає наступне.

Відповідно до п.9.1.1 ДБН В.2.5-56:2014 система оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей призначена для оповіщення людей, що перебувають в будинку (споруді), про виникнення пожежі з метою створення умов для їх своєчасного евакуювання.

Оповіщення здійснюється одним із таких способів або їх комбінацією: передачею звукових, а також, за необхідності, світлових сигналів оповіщення у всі приміщення будинку; трансляцією мовленнєвих повідомлень про пожежу; передачею в окремі зони будинку або приміщення повідомлень про місце виникнення пожежі, про шляхи евакуювання та дії, що забезпечують особисту безпеку; увімкненням світлових покажчиків рекомендованого напрямку евакуювання; увімкненням освітлення евакуювання; для С04 та С05 типів - двостороннім зв`язком між приміщенням пожежного поста та зонами оповіщення. СО із використанням мовленнєвого оповіщення за відсутності небезпечних ситуацій допускається використовувати в режимі трансляції музичних програм та іншої інформації з обов`яз ковим автоматичним вимкненням цього режиму при надходженні пожежної тривоги. За способами оповіщення СО ділиться на світлові (візуальні), звукові, мовленнєві та комбіновані. СО з використанням світлової (візуальної) сигналізації складається із світлових оповіщувачів, світлових покажчиків, знаків, табло або інших пристроїв, сигнальна інформація від яких створюється подачею сигналу управління. При цьому світлові (візуальні) системи оповіщення застосовуються у разі неможливості забезпечити оповіщення звуковими та мовленнєвими оповіщувачами (п.п.9.1.3, 9.1.4, 9.2.1, 9.2.2. ДБН В.2.5-56:2014).

При цьому, відповідно до Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №400 від 22.06.1995 року (у редакції, чинній станом на момент здачі будинку в експлуатацію) встановлено необхідність обладнання будинків і приміщень системами протидимного захисту та технічними засобами оповіщення про пожежу, вимоги до їхнього улаштування встановлюються будівельними нормами (п.6.2.1).

Також, станом на момент здачі будинку багатоквартирного будинку за адресою вул. АДРЕСА_12 у 2003 року в експлуатацію діяв ДБН В.2.5-13-98* «Пожежна автоматика будинків і споруд», пункт 1.5.9 яких передбачає, що схема керування установок пожежогасіння повинна забезпечувати: а) подачу команди (сигналів) для автоматичного пуску установки пожежогасіння; б) подачу команди (сигналів) для відключення технологічного і електротехнічного обладнання, підпору повітря, вентиляції, кондиціонування тощо об`єкта та включення систем оповіщення про пожежу, димовидалення.

Суд зазначає, що укладення відповідачем договору про надання послуг з ТОВ «ПОЖ-ПРОФІ Л.Т.Д» від 15.05.2019 року (а.с.72-74) не є доказом усунення порушень, зазначених у п.4 розділу V акту, оскільки цим договором передбачено розробку планів евакуації житлового будинку, згідно специфікації послуг (а.с.75) формату А3 з пластику, а не системи світло- та/або звукового оповіщення людей та управління евакуацією відповідно до ДБН В.2.5-56:2014.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем до суду не надано доказів обладнання будинку системою світлового та/або звукового оповіщення людей та управління евакуацією, суд доходить висновку, що відповідачем порушення, зазначене у п.4 розділу V акту перевірки, не усунуто.

Щодо порушення, зазначеного позивачем у п.5 розділу V акту перевірки, суд зазначає наступне.

Сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей. Світлові покажчики «Вихід» необхідно постійно утримувати справними. У залах для глядачів, виставкових, актових залах та інших подібних приміщеннях вони мають бути увімкнуті на весь час перебування людей (проведення заходу) (п.п.2.31, 2.32 Правил).

Згідно п.7.19 ДБН В.1.1-7-2002 Системи оповіщення про пожежу (надалі - СО) поділяють на п`ять типів за параметрами, наведеними в таблиці 6: Способи оповіщення: звуковий (дзвінок, тонований сигнал та ін.); мовленєвий (запис і передача спеціальних текстів); світловий: а) світловий сигнал, який блимає; б) cвітлові покажчики Вихід; в) світлові покажчики напрямку руху; г) світлові покажчики напрямку руху з включенням окремо для кожної зони.

Суд зазначає, що надані відповідачем до суду матеріали фотофіксації дверей із надписом «Вихід» (а.с.85, 87, 88) не є належним доказом усунення порушень, зазначених у вказаному пункті, оскільки такий напис виконаний не у відповідності до вищезазначених умов Правил та ДБН В.1.1-7-2002, а шляхом механічного нанесення надрукованого напису «Вихід» на поверхню дверей.

Доказів обладнання приміщень багатоквартирного будинку за адресою вул.Армійська, буд.21, м.Одеса, 65063 аварійним освітленням відповідачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що відповідачем порушення, зазначене у п.5 розділу V акту перевірки не усунуто.

Щодо порушень, зазначених позивачем у п.6 розділу V акту перевірки суд зазначає наступне.

Твердження позивача, що не всі грати які встановлені на вікнах в приміщеннях будинку не виконані так, що можуть зніматися, розкриватися або розсуватися суд вважає необґрунтованим, оскільки відомостей щодо кількості вікон з такими гратами, їх місцезнаходження в акті перевірки не зазначено та до суду не надано, у зв`язку з чим у відповідача була відсутня можливість усунути такі недоліки належним чином та в найкоротші терміни.

Щодо порушень, зазначених позивачем у п.7, п.8 та п.9 розділу V акту перевірки, суд зазначає наступне.

Згідно п.2.37 грали 2 розділу ІІІ Правил не допускається: улаштовувати на шляхах евакуації пороги, виступи, турнікети, двері розсувні, підйомні, такі, що обертаються, та інші пристрої, які перешкоджають вільній евакуації людей; захаращувати шляхи евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами; забивати, заварювати, замикати на замки, болтові з`єднання та інші запори, що важко відчиняються зсередини, двері на шляхах евакуації та евакуаційних виходах; розташовувати у тамбурах виходів, за винятком квартир та індивідуальних житлових будинків, гардероби, вішалки для одягу, сушарні, пристосовувати їх для торгівлі, а також зберігання, у тому числі тимчасового, будь-якого інвентарю та матеріалу; захаращувати меблями, устаткуванням та іншими предметами двері, люки на балконах і лоджіях, переходи в суміжні секції та виходи на зовнішні евакуаційні драбини, евакуаційні площадки квартир житлових будинків; знімати встановлені на балконах (лоджіях) драбини; улаштовувати у сходових клітках приміщення будь-якого призначення (кіоски), обладнання; улаштовувати у загальних коридорах комори і вбудовані шафи, за винятком шаф для інженерних комунікацій; зберігати в шафах (нішах) для інженерних комунікацій горючі матеріали; розташовувати в ліфтових холах приміщення різного призначення; робити засклення або закладання жалюзі і отворів повітряних зон у незадимлюваних сходових клітках; знімати двері вестибюлів, холів, тамбурів і сходових кліток; заміняти скло, що не дає скалок при руйнуванні, на звичайне у дверях; знімати пристрої для самозачинення дверей сходових кліток, коридорів, холів, тамбурів, а також фіксувати самозакривні двері у відчиненому положенні; зменшувати нормативну площу фрамуг у зовнішніх стінах сходових кліток або закладати їх; розвішувати у сходових клітках на стінах дзеркала, стенди, панно, інші горючі матеріали.

Суд зазначає, що відповідачем до суду не надано доказів відсутності самовільно влаштованих тамбурів у зазначених в акті квартирах та комор (кладових), вбудованих шаф у коридорах загального користування житлового багатоквартирного будинку за адресою вул.Армійська, буд.21, м АДРЕСА_11 чи доказів їх ліквідації.

Також, щодо посилання позивача на те, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.06.2019 року по справі №522/3594/19 (а.с.53-54), яким у задоволенні позовних вимог об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «ПАРУС-21» до ОСОБА_2 про приведення у попередній стан приміщення загального користування відмовлено, суд зазначає, що таке рішення не є доказом усунення позивачем порушень, зазначених в п.8 розділу V акту перевірки, оскільки інформації про набрання ним законної сили відповідачем до суду не надано та з Єдиного державного реєстру судових рішень не вбачається.

Окрім цього з вказаного рішення вбачається, що спір між сторонами по справі №522/3594/19 виник на підставі звернення до ОСББ «ПАРУС-21» жительки квартири 18 за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_11 ОСОБА_3 щодо незаконного встановлення жителем квартири 17 ОСОБА_2 шафи.

При цьому, щодо посилання відповідача у відзиві на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження порушень, зазначених у пунктах 7-9 розділу Vакту перевірки суд зазначає, що керівником відповідача Лапай ОСОБА_4 . ОСОБА_5 підписано акт перевірки №400 від 12.11.2019 року без жодних зауважень, зокрема щодо того, що у коридорах загального користування, які є евакуаційними шляхами, відсутні такі перешкоди, а відтак суд вважає такі посилання відповідача необґрунтованими.

Суд також зазначає, що 08.05.2019 року було проведено позапланову перевірку щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21» за адресою: вул.Армійська, буд.21, м.Одеса, 65063. За результатами перевірки складено акт №141 від 08.05.2019 року (а.с.95-111), який підписано головою ОСББ «ПАРУС-21» ОСОБА_1 ., у якому встановлено у пунктах 1, 2, 5, 6, 7, 14, 15, 16 порушення, які є аналогічними порушенням, встановленим у пунктах 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8, 9 акту перевірки №400 від 12.11.2019 року.

Тобто, відповідачу було відомо про спірні порушення з 08.05.2019 року, однак доказів їх усунення до тепер не надано.

При цьому доказів оскарження дій позивача щодо складання вищевказаного акту перевірки №141 від 08.05.2019 року до суду не надано.

Згідно з положеннями ст. 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, тощо.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно частини 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Пунктом 8 частини 1 цієї ж статті визначено, що управління багатоквартирним будинком це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані, зокрема, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку.

Відтак, співвласники багатоквартирного будинку мають безпосередній обов`язок зокрема щодо належного протипожежного і технічного стану майна багатоквартирного будинку, який реалізують через уповноваженого управителя, в даному випадку ОСББ.

Однією із головних засад (принципу) адміністративного судочинства, відповідно до ст. 2 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Під час вирішення справ зазначеної категорії мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей.

При обранні заходу реагування шляхом відключення за допомогою фахівців енергопостачальних організацій усього багатоквартирного житлового будинку за адресою: вул.Армійська, буд.21, м.Одеса, 65063 від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок), позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, має враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які встановлені в ході державного заходу (контролю), та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Вивчивши зміст акту перевірки № 400 від 12.11.2019 року судом встановлено, що перевірка проводилась у приміщеннях загального користування і порушення встановлені саме у таких приміщеннях. Тобто, відключення усього житлового будинку, включаючи як приміщення загального користування, так і квартири членів ОСББ «ПАРУС-21» не є співмірним встановленим порушенням, а тому суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню шляхом застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21» у вигляді часткового зупинення експлуатації приміщень загального користування багатоквартирного житлового будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21» за адресою: 65063, Одеська обл., м. Одеса, вул. Армійська, 21 шляхом відключення приміщень загального користування вищевказаного житлового будинку від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 400 від 12.11.2019 за номерами 1-5, 7-9.

Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд при прийняті рішення приймає до уваги приписи ст. 3 Конституції України, і вважає що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21» у вигляді часткового зупинення експлуатації приміщень загального користування багатоквартирного житлового будинку об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21» за адресою: 65063, Одеська обл., м. Одеса, вул. Армійська, 21, шляхом відключення приміщень загального користування вищевказаного житлового будинку від джерел електропостачання (або інших електромереж, електроприладів, пристроїв, обладнання, установок) до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які впливають на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі та можуть спричинити загрозу життю та здоров`ю людей, зазначених в акті перевірки № 400 від 12.11.2019 за номерами 1-5, 7-9.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (вул.Прохорівська, 6, м.Одеса, 65091, ).

Відповідач - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ПАРУС-21» (вул.Армійська, 21, м.Одеса, 65063, ).

Суддя О.А. Вовченко

.