Справа № 500/2827/19
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2827/19

13 березня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника позивача Тришака О.Г.,

представника відповідачів Кущик А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТАУТО» до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТАУТО» (далі ТОВ «МАРКЕТАУТО», Товариство) через представника адвоката Тришака Олега Григоровича звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі ГУ ДПС у Тернопільській області), Державної податкової служби України (далі ДПС України), у якому просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) від 06.11.2019 № 1323449/40235619, № 1323450/40235619, № 1323451/40235619, № 1323452/40235619, № 1323453/40235619;

- зобов`язати ДПС України прийняти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні: № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було сформовано податкові накладні № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 на загальну суму коштів, що підлягають сплаті з урахуванням ПДВ, 62500,00 грн за транспортні послуги, та направлено їх для реєстрації в ЄРПН. Згідно з результатами обробки, вказані податкові накладні прийнято, але їх реєстрація зупинена, про що вказано у квитанціях про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН від 20.10.2019. В подальшому з метою розблокування реєстрації податкових накладних, позивачем направлено до ГУ ДПС у Тернопільській області пояснення та документи на підтвердження надання транспортних послуг, зокрема заявки-договори перевезення укладені із замовниками, акти приймання-передачі робіт (надання послуг) по кожній із заявок-договорів, товарно-транспортні накладні, договір укладений із перевізником, якого позивач залучав до перевезень.

06.11.2019 Комісією ГУ ДПС у Тернопільській області прийнято рішення № 1323449/40235619, № 1323450/40235619, № 1323451/40235619, № 1323452/40235619, № 1323453/40235619, якими відмовлено в реєстрації податкових накладних ТОВ «МАРКЕТАУТО» № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 в ЄРПН. Підставою зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Разом з тим, позивач зазначає, що надав контролюючому органу письмові пояснення та документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції за зупиненими податковими накладними, а тому вважає, що останні підлягають реєстрації в ЄРПН, відмовляючи у їх реєстрації ДПС України діяла протиправно, без урахування дійсних обставин.

Ухвалою суду від 13.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи відповідно до статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

30.01.2020 до суду від ГУ ДПС у Тернопільській області надійшов відзив на позов (а.с.80-87). Відповідач у відзиві на позов його заперечує, посилаючись на те, що контролюючим органом на виконання підпункту 1.6 пункту 1 листа ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 «Про критерії ризиковості платника податку» встановлено, що ТОВ «МАРКЕТАУТО» підпадало під критерії ризиковості платників податку, а тому реєстрація податкової накладної була зупинена.

Комісією ГУ ДПС у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, зупинено реєстрацію накладних ТОВ «МАРКЕТАУТО».

Позивачем надано до контролюючого органу ряд документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено. Однак, ГУ ДПС у Тернопільській області вважає, що наданих позивачем документів було недостатньо для прийняття Комісією рішення про реєстрацію спірних податкових накладних, а тому оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних прийнято правомірно.

У відзиві ГУ ДПС у Тернопільській області зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Договір свідчить лише про намір виконання дій (операцій) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання. Відсутність у платника податку (продавця) доказів сплати покупцем вартості товарів/послуг, на які складено податкові накладні, ставить під сумнів саму господарську операцію.

ТОВ «МАРКЕТАУТО» не було подано до контролюючого органу жодного підтвердження про отримання коштів позивачем від ТОВ «ФОМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН» за договором перевезення вантажу.

ГУ ДПС у Тернопільській області вважає оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 в ЄРПН правомірними та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

30.01.2020 до суду від ДПС України надійшов відзив на позов аналогічного змісту що й відзив ГУ ДПС у Тернопільській області (а.с.70-77). ДПС України вважає оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 в ЄРПН правомірними та просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 11.02.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, у судовому засіданні було оголошено перерву до 27.02.2020, у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів у сторін. Судові засідання 27.02.2020 та 05.03.2020 відкладалися у зв`язку з неявкою учасників.

У судових засіданнях, які відбулися у цій справі, представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у заявах по суті справи, та просить його задовольнити. Зауважив, що податкові накладні складались по першій події по факту надання послуг перевезення, а тому проведення розрахунків не повинно впливати на прийняття податковим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Представник відповідачів, яка брала участь у справі, у судових засіданнях просила відмовити у задоволенні позовних вимог з мотивів, наведених у відзивах на позов, зазначила, що ТОВ «МАРКЕТАУТО» не надало достатнього обсягу первинних документів, на підтвердження господарських операцій, по яких реєструвалися податкові накладні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ТОВ «МАРКЕТАУТО» 27.01.2016 зареєстроване як юридична особа; основним видом діяльності Товариства є вантажний автомобільний транспорт. Товариство перебуває на обліку як платник податків у ГУ ДПС у Тернопільській області, зареєстроване платником ПДВ 01.05.2018, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 6-7, 98-103) та копією витягу з реєстру платників ПДВ від 04.06.2018 (а.с. 120).

01.10.2019 між ТОВ «МАРКЕТАУТО» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН» (далі ТОВ «ФОМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН») (замовник) підписано заявки-договори на перевезення вантажу №759 (а.с. 23) та №760 (а.с. 24), предметом яких є виконання автотранспортного перевезення по маршрутах: селище міського типу Пустоіванне (Рівненська область) місто Хмельницький та місто Маріуполь (Донецька область) місто Київ, вантажу: сухі будівельні суміші та пеллети в біг-бегах, вартість перевезення становила 6500 грн та 16000 грн відповідно.

Згідно з пунктами 2.2 та 7 вказаних заявок-договорів оплата здійснюється у формі безготівкового розрахунку по оригіналах документів 10 днів; оплата послуг проводиться після надання оригіналів документів (рахунок, податкова накладна, акт виконаних робіт, ТТН з відмітками) на протязі 10-12 днів.

Відповідно до актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №728 від 02.10.2019 (а.с. 26), №736 від 03.10.2019 (а.с. 25) ТОВ «МАРКЕТАУТО» надав ТОВ «ФОМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН» транспортні послуги на загальну суму 22 500 грн, з яких ПДВ складає 3750,00.

03.10.2019 між ТОВ «МАРКЕТАУТО» (виконавець) та ТОВ «ФОМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН») (замовник) підписано заявки-договори на перевезення вантажу №766 (а.с. 27), №767 (а.с. 28), предметом яких є виконання автотранспортного перевезення по маршруту: місто Маріуполь (Донецька область) місто Київ вантажу: пеллети в біг-бегах, вартість перевезення становила за кожною заявкою 16000 грн з ПДВ.

03.10.2019 між ТОВ «МАРКЕТАУТО» (виконавець) та ТОВ «ФОМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН») (замовник) підписано заявку-договір на перевезення вантажу №765 (а.с. 29), предметом якої є виконання автотранспортного перевезення по маршруту: селище міського типу Пустоіванне (Рівненська область) місто Хмельницький вантажу: сухі будівельні суміші, вартість перевезення становила 8000 грн з ПДВ.

Відповідно до актів здачі-приймання робіт (надання послуг) №734 від 04.10.2019 (а.с. 30), №735 від 04.10.2019 (а.с. 31), №737 від 04.10.2019 (а.с. 32) ТОВ «МАРКЕТАУТО» надав ТОВ «ФОМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН» транспортні послуги на загальну суму 40000 грн, з яких ПДВ складає 6666,67 грн.

Надання позивачем транспортних послуг ТОВ «ФОМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН» підтверджується також копіями товарно-транспортних накладних №1408 від 01.10.2019 (а.с. 113), № 22225 від 02.10.2019 (а.с. 114), № 22277 від 03.10.2019 (а.с. 115), №22287 від 03.10.2019 (а.с. 116), № 1414 від 03.10.2019 (а.с. 117).

У зв`язку із настанням дати виникнення податкових зобов`язань по факту надання послуг перевезення ТОВ «ФОМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН» та відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України позивачем було складено та надіслано до контролюючого органу на реєстрацію податкові накладні № 3 від 02.10.2019 на суму 6500,00 грн (а.с.8), №7 від 03.10.2019 на суму 16000,00 грн (а.с. 9), №5 від 04.10.2019 на суму 16000,00 грн (а.с. 10), №6 від 04.10.2019 на суму 16000,00 грн (а.с. 11), №8 від 04.10.2019 на суму 8000,00 грн (а.с. 12).

Судом встановлено, що відповідно до протоколу №28 від 18.10.2019 засідання Комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, створеної відповідно до наказу ГУ ДПС у Тернопільській області від 29.08.2019 № 11, прийнято рішення сформувати в журналі ризикових платників АС «Податковий блок» рішення про включення в перелік ризикових за критерієм «податкова інформація» ТОВ «МАРКЕТАУТО». Таке рішення обґрунтоване тим, що за результатами проведеного аналізу ЄРПН по платниках, які мають основний вид діяльності 49.41 вантажний автомобільний транспорт, встановлено, що ТОВ «МАРКЕТАУТО» до податкового кредиту включено податкові накладні на придбання запчастин, що становить 45% у загальній сумі придбання, однак платники з даним видом діяльності до податкового кредиту включають значно менші суми на придбання запчастин, тому є ймовірність завищення податкового кредиту за рахунок придбання запчастин (а.с. 123-127).

ТОВ «МАРКЕТАУТО» отримало від контролюючого органу квитанції від 20.10.2019 (а.с. 13-17), якими платника податків поінформовано про те, що податкові накладні № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 прийнято, реєстрацію зупинено.

Згідно з отриманими квитанціями підставою зупинення реєстрації вказано пункт 201.16 статті 201 ПК України та те, що ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної /розрахунку коригування в ЄРПН.

Щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, позивач подав до органів ДПС пояснення та копії документів на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, а саме: повідомлення щодо подачі документів на підтвердження реальності господарської операції № 1 від 01.11.2019, документ довільного формату про надання пояснень по господарській операції, договір про надання послуг з перевезення вантажу №10719 від 01.07.2019, укладений між ТОВ «МАРКЕТАУТО» (експедитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (перевізник); акти здачі-приймання робіт № 728 від 02.10.2019, № 736 від 03.10.2019, № 735 від 04.10.2019, № 734 від 04.10.2019, акт звірки взаєморозрахунків, договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 04.07.2018, договір поставки від 04.07.2018, договір оренди приміщень від 01.06.2019 (а.с. 149-161); перелік наданих платником податків документів, зазначений представником відповідачів у відзиві, представник визнав та підтвердив факт їх надходження до контролюючого органу (а. с. 85).

Судом встановлено, що відповідно до протоколу №39 від 06.11.2019 засідання Комісії ГУ ДПС у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, на якому розглядалися подані платниками податків повідомлення з підтверджуючими документами та письмовими поясненнями, поданими згідно з вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», зокрема і подане повідомлення з підтверджуючими документами ТОВ «МАРКЕТАУТО», прийнято рішення сформувати в АС «Податковий блок» рішення щодо відмови в реєстрації в ЄДРП податкових накладних ТОВ «МАРКЕТАУТО» № 3 від 02.10.2019 на суму ПДВ 1083,30 грн, № 7 від 03.10.2019 на суму ПДВ 2666,70 грн, № 5 від 04.10.2019 на суму ПДВ 2666,70 грн, № 6 від 04.10.2019 на суму ПДВ 2666,70 грн, № 8 від 04.10.2019 на суму 1333,30 грн (а.с. 93-97, 128-132).

В подальшому Комісією, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації ГУ ДПС у Тернопільській області прийнято рішення від 06.11.2019 № 1323449/40235619 (а.с. 18), № 1323450/40235619 (а.с. 19), № 1323451/40235619 (а.с. 20), № 1323452/40235619 (а.с. 21), № 1323453/40235619 (а.с. 22), якими відмовлено ТОВ «МАРКЕТАУТО» у реєстрації податкових накладних: № 3 від 02.10.2019 загальна сума по якій склала 6500,00 грн, ПДВ 1083,33 грн, № 6 від 04.10.2019 загальна сума по якій склала 16000,00 грн, ПДВ 2666,67 грн, № 5 від 04.10.2019 загальна сума по якій склала 16000,00 грн, ПДВ 2666,67 грн, № 8 від 04.10.2019 загальна сума по якій склала 8000,00 грн, ПДВ 1333,33 грн, № 7 від 03.10.2019 загальна сума по якій склала 16000,00 грн, ПДВ 2666,67 грн.

Підставою для прийняття вказаних рішень зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Позивач не погоджується з рішеннями контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, суд, зважаючи на предмет позову, перевіряє чи оскаржувані рішення відповідача прийняті у відповідності до зазначених вище умов.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Як визначено пунктом 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України також встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №341, надалі - Порядок № 1246).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог ПК України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Як передбачено пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно із пунктом 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У свою чергу, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, чинним на час виникнення спірних правовідносин (надалі - Порядок №117).

Відповідно до пункту 3 Порядку №117 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак: 1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування; 2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих на реєстрацію у місяці, іншому ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений в них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку; 3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, Р<РмЧ1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

У разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак, визначених у пункті 3 цього Порядку, такі податкова накладна/розрахунок коригування не підлягають моніторингу та підлягають реєстрації в Реєстрі (пункт 4 Порядку №117).

Разом з тим, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункти 5-7 Порядку №117).

Отже, підставами для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Суд зазначає, що положення пунктів 6 та 7 Порядку №177 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Як вбачається з квитанцій від 20.10.2019 (а.с. 13-17) реєстрація податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 ПК України у зв`язку з тим, що ПН/РК відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Згідно з вимогами пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Судом встановлено, що станом на момент подання для реєстрації ПН, реєстрацію яких зупинено, діяли введені ДФС України в дію з 08.08.2019 Критерії ризиковості платника податків та Критерії ризиковості здійснення операцій, затверджені в.о.голови ДФС України Д.Гутенком 07.08.2019 та зареєстровані в ДФС за №1962/99-99-29-01-01, Критерії ризиковості платника податків та зареєстровані в ДФС за №1963/99-99-29-01-01 Критерії ризиковості здійснення операцій, які погоджені Міністерством фінансів України згідно з листом від 06.08.2019 № 26010-06-5/20111.

Відповідно до підпункту 1.6 пункту 1 цих Критеріїв ризиковості платника податку комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

керівник платника податку та/або головний бухгалтер, та/або особа, що має право підпису, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстровані (перереєстровані) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України;

платник податку юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі Кодекс);

в органах ДФС наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі поточної діяльності при реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій на реєстрацію податковій накладній/розрахунку коригування.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 1.6 цих Критеріїв.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Підпункт 1.6 пункту 1 Критеріїв містить кілька підстав для встановлення ризиковості платника податку. Проте конкретні причини, за яких відповідач визначив ТОВ «МАРКЕТАУТО» таким, що відповідає Критеріям ризиковості платника податку, надіслані позивачу квитанції від 20.10.2019 (а.с. 13-17) не містять.

Водночас, у відзиві на позов відповідач посилається на Критерії визначені ДФС України листом від 21.03.2018 року №959/99-99-99-07-18 (а.с.74), які втратили чинність на момент виникнення спірних правовідносин, та як на підставу наявності у контролюючого органу сумнівів у реальності здійснення господарської операції за поданими для реєстрації податковими накладними № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 та вказує на відсутність у платника податку (продавця) доказів сплати покупцем вартості товарів/послуг, на які складено податкові накладні. Вважає недоведеним позивачем фактичне здійснення господарських операцій за поданими для реєстрації податковими накладними, оскільки не додано жодного підтвердження про отримання коштів ТОВ «МАРКЕТАУТО» від ТОВ «ФОРМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН» (виписок з банківських рахунків, видаткових накладних та ін.).

У квитанціях від 20.10.2019 (а.с. 13-17), якими зупинена реєстрація податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019, відповідач пропонував надати позивачу пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Суд зауважує, що згідно з пунктами 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Зазначеним вимогам квитанції від 20.10.2019 (а.с. 13-17) про зупинення реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 не відповідають. Так у них Критерій ризиковості платника податку, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, не містить конкретного показника, якому відповідає платник податку, а пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі не містить чіткої вказівки, які саме показники чи відомості необхідно підтвердити.

Також суд звертає увагу, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію ризиковості. Невиконання цього обов`язку призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

З пояснень відповідача, наведених у відзиві на позов, вбачається, що для реєстрації податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 ТОВ «МАРКЕТАУТО» мало надати на комісію контролюючого органу докази на підтвердження отримання коштів позивачем від ТОВ «ФОРМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН» за договором перевезення (платіжні доручення, виписки з банківських рахунків, видаткові накладні, тощо).

Суд наголошує, що в даному випадку реєстрація податкових накладних позивачем здійснювалася по першій події факту надання послуг перевезення, а не по факту надходження коштів від замовника послуг, що впливає на первинні документи, які міг витребувати податковий орган у платника податку. Непроведення чи проведення не в повному обсязі розрахунків з виконавцем послуг не впливає на факт та обсяг їх надання.

Згідно з поданим до суду актом звірки взаємних розрахунків між ТОВ «ФОРМАЛЬГАУТ-ПОЛІМІН» та ТОВ «МАРКЕТАУТО» розрахунки за послуги перевезення проводився у жовтні-листопаді 2019 року, проте враховуючи дебіторську заборгованість на 02.10.2019, та кінцеву суму дебіторської заборгованості станом на 20.11.2019 125 400,00 грн слід прийти до висновку, що розрахунки не проведені по спірних господарських операціях (а.с. 118), проте такі обставини не повинні впливати на реєстрацію податкових накладних.

Отже, зазначені в оскаржуваних рішеннях про відмову в реєстрації податкової накладної підстави, серед яких ненадання платником податку розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, не можуть бути визнанні судом як правомірні.

Відповідно до пункту 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Суд зауважує, що вказаний перелік документів є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як визначено у пунктах 15, 16 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг). Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Позивач, дотримуючись встановленого порядку, подав в електронній формі засобами електронного зв`язку до ГУ ДПС у Тернопільській області копії документів, які підтверджують реальність здійснення операцій по податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 (а.с.23-44, 149-161).

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій, відображених у податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 позивачем долучено до матеріалів справи копію договору про надання послуг з перевезення вантажу №10719 від 01.07.2019, укладеного між ТОВ «МАРКЕТАУТО» (експедитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (перевізник) (а.с. 33-34), копії заявок на перевезення вантажу автомобільним транспортом по маршрутах селище міського типу Пустоіванне (Рівненська область) місто Хмельницький та місто Маріуполь (Донецька область) місто Київ, підписаних між ТОВ «МАРКЕТАУТО» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 № 5649 від 01.10.2019 (а.с. 35), № 5648 від 01.10.2019 (а.с. 36), №5652 від 03.10.2019 (а.с. 37), № 5653 від 03.10.2019 (а.с. 38), №5651 від 03.10.2019; копії актів здачі-приймання робіт (надання послуг) між ТОВ «МАРКЕТАУТО» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , підписаних на виконання договору про надання послуг з перевезення вантажу від 01.07.2019, № 514 від 03.10.2019 (а.с. 40), №513 від 02.10.2019 (а.с. 41), № 516 від 04.10.2019 (а.с. 42), № 515 від 04.10.2019 (а.с. 43), № 517 від 04.10.2019 (а.с. 44), акт звірки взаєморозрахунків (а.с.150), договір купівлі-продажу нафтопродуктів від 04.07.2018, договір поставки від 04.07.2018, договір оренди приміщень від 01.06.2019 (а.с. 151-161), товарно-транспортні накладні (а.с.113-118).

Як визначено пунктом 23 Порядку №117, Комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної/розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно з пунктом 21 вказаного Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (зазначена у квитанції про зупинення пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Підстави, за яких Комісією ДПС України відмовлено в реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 зводяться до ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Разом з тим, судом проаналізовано документи, які надав позивач для підтвердження господарських операцій за спірними податковими накладними № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019.

Суд приходить до переконання, що подані позивачем документи підтверджують реальність здійснення господарських операцій, за якими складено спірні податкові накладні, ознак порушення вимог законодавства щодо складення вони не містять.

За фактом надання позивачем послуг перевезення у ТОВ «МАРКЕТАУТО» виник обов`язок складання податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 та їх реєстрації в ЄРПН.

Однак контролюючим органом додані позивачем пояснення та документи не взято до уваги, що мало наслідком відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019.

Судом встановлено, що надання послуг перевезення вантажів здійснювалося позивачем в межах його господарської діяльності. З документів, що є у матеріалах справи, також слідує, що товариство надавало такі послуги залучаючи перевізників фізичних осіб-підприємців, при цьому товариство відповідно до умов договорів забезпечувало перевізника паливно-мастильними матеріалами, придбання яких підтверджено належними та допустимими доказами. При цьому документи, які вимагав контролюючий орган (зазначено у протоколі від 06.11.2019 про їх ненадання) акти списання запчастин, на підтвердження понесених витрат на ремонт транспорту та його заправки, є лише додатковими доказами, що можуть підтвердити реальність господарської операції перевезення вантажів, при цьому всі первинні документи, на підтвердження таких операцій, платником податків надано до ГУ ДПС у Тернопільській області. Також надання саме тих документів, які вказує контролюючий орган, не було доведено до платника податків з огляду на відсутність такої вказівки у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних.

Отже, позивачем і контролюючому органу, і під час судового розгляду представлено всі необхідні первинні документи на підтвердження здійснення розглядуваних господарських операцій, які дослідженні судом.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності. На думку суду, оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості актів індивідуальної дії. Також суд зазначає, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, за умови що інші документи підтверджують проведення господарської операції.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі (№ 140/2160/18.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин та на підставі норм чинного законодавства, що наведені вище, суд дійшов висновку, що позивач під час розгляду справи надав належні та допустимі докази, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій за спірними податковими накладними; надані документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019 в ЄРПН, обставин, які б унеможливлювали їх реєстрацію судом не встановлено. Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не спростували доводів позивача та не надали належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених ТОВ «МАРКЕТАУТО» господарських операцій, свідчили б про їх невідповідність дійсному економічному змісту або наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків, а також підстав для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а відтак не довели правомірності рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019.

Відмова позивачу у реєстрації податкових накладних з підстав ненадання платником податку копій документів є необґрунтованою; Комісія ГУ ДПС у Тернопільській області при прийнятті рішення діяла нерозсудливо та непропорційно (без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія)), тим самим порушено права позивача та не дотримано вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України. Отже, оскаржувані рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування ЄРПН від 06.11.2019 № 1323449/40235619, № 1323450/40235619, № 1323451/40235619, № 1323452/40235619, № 1323453/40235619 є протиправними та підлягають скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019, то таку належить задовольнити з огляду на таке.

Підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічні положення закріплено і в пункті 28 Порядку №117.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме відповідною комісією ДПС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

При цьому відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, нормами чинного законодавства України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної. Реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність для належного захисту порушеного права позивача зобов`язати ДПС України зареєструвати у ЄРПН податкові накладні № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019, подані для реєстрації ТОВ «МАРКЕТАУТО». Позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Порядок і правила розподілу судових витрат визначені статтею 139 КАС України.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою-п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати в сумі 9 605,00 грн сплачений судовий збір за звернення до суду з цим позовом та 5000,00 грн - витрати, пов`язані з правничою допомогою.

У судовому засіданні представник відповідачів заперечила проти стягнення витрат на правничу допомогу через те, що сума є завищеною для такої категорії справи, написання позовної заяви не складає надмірних труднощів та затрат часу.

Перевіряючи доводи сторін та докази, якими позивач підтверджує понесені витрати, суд встановив, що сплата судового збору у сумі 9 605,00 грн підтверджуються платіжними дорученнями №661 від 09.12.2019 на суму 1921,00 грн (а.с. 5) та №679 від 23.12.2019 на суму 7684,00 грн (а.с. 54), тому ці витрати відповідно до частини третьої статті 139 КАС України суд присуджує до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо витрат на правничу допомогу, то судом встановлено, що 05.12.2019 укладено договір про надання правової допомоги між позивачем адвокатом ОСОБА_2 та клієнтом ТОВ «МАРКЕТАУТО», згідно з умовами якого адвокат надає клієнтові правову допомогу з представництва та захисту його інтересів, у тому числі в адміністративному судочинстві (а.с.142).

Відповідно до пункту 2.2 договору надання правової допомоги клієнту здійснюється шляхом надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі; складення від імені клієнта з правом підпису будь-яких заяв, процесуальних та інших документів правового характеру. Згідно з пунктом 6 договору гонорар винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.

Із копії акта здачі приймання робіт (надання послуг) від 26.02.2020, складеного сторонами договору, вбачається, що адвокатом надані послуги, вартість яких становить 5000,00 грн. (а.с. 143).

Відповідно до розрахунку суми гонорару адвоката за надану правничу допомогу адвокатом виконані (надані) такі роботи (послуги), вартість яких становить:

вивчення та аналіз не зареєстрованих податкових накладних та пов`язаних з ними документів, аналіз судової практики, написання позовної заяви 3000,00 грн;

відвідування судових засідань 2000,00 грн (а.с.143).

Загальна сума гонорару становить 5000,00 грн.

Як доказ проведених розрахунків наданих (отриманих) послуг до матеріалів справи долучено платіжне доручення №662 від 10.12.2019 про перерахування коштів ТОВ №»МАРКЕТАУТО» ОСОБА_2 в сумі 5000,00 грн (а.с.145).

Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» 05.07.2012, № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Частина перша статті 19 цього ж Закону визначає, що видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014, заява №19336/04, пункт 268).

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 справа № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що дана справа є справою незначної складності, судовий розгляд даної справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження, підготовка позовної заяви у даній справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, предметом позову хоч і є оскарження 5 рішень контролюючого органу щодо відмови у реєстрації податкових накладних, проте вони виписані на одного покупця, що не вимагало, зібрання великого обсягу інформації та документів, необхідних для складання і подання до суду позовної заяви. Також розгляд справи по суті за участі представника позивача відбувався лише у двох судових засіданнях, інші відкладалися.

Відтак, розмір понесених витрат позивачем є необгрунтованим та неспівмірним з предметом спору, зокрема в частині розміру відшкодування участі представника позивача у судових засіданнях у сумі 2000,00 грн. Виходячи із критеріїв обґрунтованості розміру та пропорційності судових витрат до предмета спору, до відшкодування ТОВ «МАРКЕТАУТО» за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають витрати, понесені ним на правничу допомогу, у сумі 4000,00 грн.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Тернопільській області, Комісія якого прийняла рішення, що стали підставою звернення до суду з даним позовом, судові витрати позивача у розмірі 13605,00 грн, у тому числі витрати по сплаті судового збору 9 605,00 грн, витрати на правничу допомогу - 4000,00 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТАУТО» до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 06.11.2019 № 1323449/40235619, № 1323450/40235619, № 1323451/40235619, № 1323452/40235619, № 1323453/40235619.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТАУТО» № 3 від 02.10.2019, № 7 від 03.10.2019, № 5 від 04.10.2019, № 6 від 04.10.2019, № 8 від 04.10.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТАУТО» судові витрати у розмірі 13605,00 грн (тринадцять тисяч шістсот п`ять грн 00 коп.), у тому числі витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 605,00 грн (дев`ять тисяч шістсот п`ять грн 00 коп), витрати на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн (чотири тисячі грн 00 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКЕТАУТО» (03142, місто Київ, Святошинський район, проспект А.Паладіна, будинок 18, корпус 30, офіс 13 А, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Тернопільській області (46021, місто Тернопіль, вулиця Білецька, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Відповідач: Державна податкова служба України (04053, місто Київ, Львівська площа, 8, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складено та підписано 17.03.2020.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя Чепенюк О.В.