Справа № 182/7945/19
Суддя: Рунчева О. В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 182/7945/19
Провадження № 2-а/0182/14/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.02.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря судового засідання Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 3 Батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції , лейтенанта поліції Пономаренко Володимира Олексійовича про визнання протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В СТ А Н О В И В:

ОСОБА_1 15.11.2019 року звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, посилаючись на наступні обставини.

06.11.2019 року відносно нього Інспектором взводу № 2 роти № 3 Батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Пономаренко В. О. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 607854 від 06.11.2019 року в якій зазначено, що він 06.11.2019 року о 22 год. 05 хв. у Сумській області на автодорозі Н-12 , 43 км керував транспортним засобом ГАЗ 33023 який не пройшов обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, які підлягають такому контролю, чим порушив п.п. 31.3 Б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП України.

Зазначеною постановою було накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Вказану постанову він вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки підстав притягнення його до адміністративної відповідальності не було, оскільки вказаний автомобіль використовується ним, ОСОБА_1 братом СФГ ОСОБА_2 виключно з особистою метою, для особистих поїздок, а не для перевезення вантажів та пасажирів, без мети отримання прибутків, тому він не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Таким чином у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, що передбачений ч. 3 ст. 121 КУпАП, оскільки вказаний автомобіль, у відповідності до змісту п. 7 Правил надання послуг надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року за N 176, не відноситься до об`єктів обов`язкового технічного огляду.

Враховуючи викладене просить суд визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 607854 від 06.11.2019 року.

Ухвалою судді від 19.11.2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі (а.с. 17-18).

У відповідності до ч. 1 ст. 268 КАС України відповідача та інших учасників справи було негайно повідомлено про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 19-23).

Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

28.01.2020 року на адресу суду від лейтенанта поліції, інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, Пономаренко Володимира Олексійовича надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 з доданим до нього відеозаписом на електронному носії (а.с. 24-31, 47) згідно якого відповідач просив залишити позовну заяву без задоволення, мотивуючи наступним.

Так, відповідач вважає вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідно до реєстраційного документа на транспортний засіб ГАЗ 33023, номерний знак НОМЕР_1 , наданого позивачем, вказаний транспортний засіб є вантажним та має тип кузова - фургон малотоннажний В , рік випуску 1999, з чого можна зробити висновок, що він підлягає обов`язковому технічному контролю.

Враховуючи викладене, в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 121 КУПАП України.

Оскільки позивач керував транспортним засобом, то і відповідальність на несвоєчасне проходження технічного контролю покладається саме на водія транспортного засобу.

Також посилався, що постанова серії ДПО18 № 607854 від 06.11.2019 року за формою відповідає вимогам ст. 283 КУпАП України, тому підстав для її скасування немає.

Адміністративний матеріал відносно позивача надано на адресу суду не було.

У судове засідання позивач не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 50).

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (а.с. 23), причини неявки суду не відомі.

Неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, згідно положень ч. 3 ст. 268 КАС України.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.11.2019 року Інспектором взводу № 2 роти № 3 Батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Пономаренко В. О. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 607854 від 06.11.2019 року згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та до останнього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 06.11.2019 року о 22 год. 05 хв. у Сумській області на автодорозі Н-12 , 43 км керував транспортним засобом ГАЗ 33023 який не пройшов обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, які підлягають такому контролю, чим порушив п.п. 31.3 Б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП України (а.с. 7).

У своєму позові позивач не погоджується з тим, що ним було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП та зазначає про відсутність належних та допустимих доказів, що підтверджували факт його неправомірних дій.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Так відповідно до ч.3 ст.121КУпАП керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частинами 1,7 статті 35 Закону України «Про дорожній рух», транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Згідно положень ч. 2 наведеної статті обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Частиною 4 цієї статті визначено, що порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання даної норми Кабінетом Міністрів України винесено Постанову від 30.01.2012 № 137, якою затверджений Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок № 137).

Відповідно до п. 1 даного Порядку № 137 вказаний Порядок визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Пунктом 2 Порядку № 137 визначено поняття «транспортний засіб, що використовується з метою отримання прибутку» - транспортний засіб, що експлуатується юридичними, фізичними особами - підприємцями під час провадження господарської діяльності з метою отримання прибутку, фізичними особами під час виконання цивільно-правових угод з метою отримання прибутку (пп. 15).

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, якщо строк їх експлуатації перевищує два роки.

Отже, однією із визначальних обставин, є мета фактичного використання автомобіля, а саме отримання прибутку від здійснення діяльності з перевезення пасажирів або вантажів.

Будь-яких доказів щодо використання позивачем автомобіля з метою отримання прибутку, відповідачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Згідно з пункту 1 статті 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що на час складання спірної постанови автомобіль, яким керував позивач, використовувався для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

В даному випадку, автомобіль під керуванням позивача не є об`єктом обов`язкового технічного контролю, а тому, постанова серії ДПО18 № 607854 від 06.11.2019 року прийнята відповідачем без з`ясування усіх обставин справи та підлягає скасуванню.

Щодо вимог в частини визнання дій Інспектора взводу № 2 роти № 3 Батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції , лейтенанта поліції Пономаренко Володимира Олексійовича протиправними, суд зазначає наступне.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з цим, визнання дій суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності незаконними, а постанови протиправною, виходить за межі повноважень суду в розрізі вимог ст. 286 КАС України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог адміністративного позову частково лише в частині скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 607854 від 06.11.2019 року, про накладення штрафу на позивача, за правопорушення передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, звільненого від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 19, 46, 77, 78, 90, 243, 245, 251,252, 257, 268, 271, 280, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу № 2 роти № 3 Батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції , лейтенанта поліції Пономаренко Володимира Олексійовича про визнання протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії ДПО18 № 607854 від 06.11.2019 року винесену старшим сержантом поліції Смілянського відділу поліції Черкаської області, Заболотнім В`ячеславом Борисовичем про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на ОСОБА_4 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху., провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Судовий збір компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Повний текст судового рішення складений 11.03.2020 року.

Суддя: О. В. Рунчева