Справа № 300/591/20
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"16" березня 2020 р. справа № 300/591/20

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність щодо несписання податкового боргу та зобов`язати списати податковий борг в сумі 693 939,34 гривень, як безнадійний, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд із вказаним адміністративним позовом.

Пунктом 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) встановлено, що суддя після одержання позовної заяви, серед іншого, з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

З`ясовуючи відповідність адміністративного позову вимогам, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, необхідно вказати, що за змістом частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суддею встановлено, що позивачем до матеріалів позовної заяви долучено квитанцію №0.0..1 від 12.03.2020 про сплату позивачем судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Позивач, в обґрунтування сплати судового збору саме в розмірі 840,80 гривень зазначила, що даний адміністративний позов містить одну позовну вимогу немайнового характеру, виходячи із того, що протиправна бездіяльність відповідача зумовила формування першої і основної вимоги, а зобов`язання списати безнадійний податковий борг є похідною вимогою, яка не може бути самостійною так як виникла у зв`язку із такою бездіяльністю органу контролю.

Відтак, на переконання позивача, ставка судового збору відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В даному випадку позивач просить застосувати правову позицію, визначеної у постанові Верховного Суду України від 14.03.2017 у справі №П/800/559/16.

Коментовані доводи позивача суддя вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 фактично сформувала і заявила дві позовні вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області щодо несписання податкового боргу ОСОБА_1 в сумі 693 939,34 гривень, як безнадійного;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області списати податковий борг ОСОБА_1 в сумі 693 939,34 гривень, як безнадійний.

На перший погляд, перша заявлена вимога є немайновою вимогою, а друга майновою.

При цьому, друга вимога дійсно слід вважати похідною від першої, і є такою, що пов`язана одним предметом оскарження в порівнянні із первинною.

Втім, згадані вимоги можуть бути заявлені і розглянуті в суді самостійно, окремо одна від одної.

При цьому, вимога про зобов`язання Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області списати ОСОБА_1 податковий борг в сумі 693 939,34 гривень, як безнадійний, безумовно впливає на майновий стан позивача як платника податків у вигляді існування чи не існування узгодженого грошового зобов`язання (податкового боргу) в сумі 693 939,34 гривень.

Вирішення саме другої позовної вимоги впливає на дійсний майновий стан позивача.

Спільний розгляд першої і другої позовної вимоги спрямовані на захист лише одного права - майнового, тобто на право перебування на відповідному податковому обліку в Головному управлінні Державної податкової служби в Івано-Франківській області без відображення по особових (інтегральних) картках узгодженого грошового зобов`язання (податкового боргу) в загальній сумі 693 939,34 гривень. Саме вказане є метою захисту порушеного майнового права у суді.

Таким чином, дві вимоги (немайнова і майнова), заявлені позивачем у своїй сукупності, суддя вважає однією вимогою майнового характеру.

Щодо правової позиції, визначеної у постанові Верховного Суду України від 14.03.2017 у справі №П/800/559/16, то остання не є ідентичною до обставин, які мають місце у даній справі.

У випадку, що досліджував Верховний Суд Укарїни мова йде про об`єднання двох і більше вимог немайнового характеру, зокрема:

- ''Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI ''Про судовий збір'' (далі - Закон № 3674-VI) у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну з них.'';

- ''Зі змісту позову ОСОБА_5 вбачається, що вона заявила дві позовних вимоги немайнового характеру, за які має бути сплачено судовий збір, а не п`ять, як зазначив суд.''.

В свою чергу, ОСОБА_1 заявила дві вимоги, одна із яких немайнова, а інша майнова.

Судові витрати за приписами частин 1 та 2 статті 132 КАС України складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 1 статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 4 коментованого Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем до суду адміністративного позову майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", який вступив в дію з 01.01.2020, встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2020 року складає 2 102,00 гривень.

Із змісту позовних вимог слідує, що позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області щодо несписання податкового боргу та зобов`язати відповідача списати податковий борг в сумі 693 939,34 гривень, як безнадійний.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Як зазначено вище вимоги, визначені позивачем у адміністративному позові, суд вважає однією позовною вимогою майнового характеру.

Враховуючи положення пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" позивач повинен сплатити судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 6 939,39 гривень (693 939,34 х 1% = 6 939,39).

У зв`язку з оплатою позивачем судового збору в розмірі лише 840,80 гривень, то різниця недоплаченого судового збору становить 6 098,59 гривень (6 939,39 - 840,80 = 6 098,59).

Вказане свідчить, що ОСОБА_1 не доплатила судовий збір в сумі 6 098,59 гривень, відтак до матеріалів позовної заяви не долучено документ про сплату судового збору в повному розмірі.

Зважаючи на вказане, позовну заяву подано без додержання вимог частини 3 статті 161 КАС України.

За приписами частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку із викладеним, відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк, достатній для усунення недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частиною 3 статті 161 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 171, частинами 1, 2 статті 169 та статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльність щодо несписання податкового боргу та зобов`язати списати податковий борг в сумі 693 939,34 гривень, як безнадійний, - залишити без руху.

2. Встановити позивачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних в описовій частині ухвали недоліків шляхом приведення у відповідність адміністративного позову до вимог, встановлених частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України:

2.1. Необхідно надати (долучити) до позовної заяви:

- квитанцію про сплату (доплату) судового збору в розмірі 6 098,59 гривень.

Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис Чуприна О.В.