Справа № 360/3747/19
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження по справі

16 березня 2020 року справа № 360/3747/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі № 360/3747/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції у Луганській області (далі - відповідач, ГУНП в Луганській області), у якому позивач просив: визнати неправомірною бездіяльність ГУНП в Луганській області щодо не виплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.10.2018 по 29.10.2018 в сумі 6 649, 50 грн; стягнути з ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.10.2018 по 29.10.2018 в сумі 6 649, 50 грн.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що з 20.11.2007 по 06.11.2015 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України (Біловодський РВ УМВС України в Луганській області). З 07.11.2015 по 03.10.2018 - проходив службу в Національній поліції України (Біловодський ВП ГУНП в Луганській області).

Наказом начальника ГУНП України у Луганській області від 28.09.2018 № 456 о/с позивача звільнено з 03.10.2018 зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» - за власним бажанням.

Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні складає 10 років 10 місяців 06 днів. При цьому, у день звільнення виплата одноразової грошової допомоги при звільненні відповідачем не була проведена. Остаточний розрахунок при звільненні із позивачем проведено ГУНП 30.10.2018, що підтверджується випискою по картковому рахунку від 05.04.2019.

Позивач вважає, що дії чи бездіяльність відповідача щодо затримки розрахунку при звільненні суперечать положенням Законів України, а відтак вимушений звернутися до суду для захисту своїх прав.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі № 360/3747/19 позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 жовтня 2018 року по 30 жовтня 2018 року в сумі 9306,36 грн.; стягнуто з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04 жовтня 2018 року по 30 жовтня 2018 року в сумі 9306,36 грн з відрахуванням законодавчо встановлених податків та зборів.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Як вбачається з ухвали Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року було прийнято до розгляду справу № 810/451/17 за позовом Особа_1 до Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та призначено справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників на 04 березня 2020 року.

У справі № 810/451/17, як і в даній справі № 360/3747/19, спір стосується стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою від 06 листопада 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі пункту 8 частини першої Перехідних положень КАС України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України, викладеного у постанові від 15 вересня 2015 року (№ 21-1765а15).

У постанові Верховного Суду України від 15 вересня 2015 року (№ 21-1765а15) зазначено, що відповідно до приписів частини першої статті 117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає, що правовий висновок Верховного Суду України у справі № 21-1765а15 є застосовним до спірних правовідносин у справі № 810/451/17, однак, на думку колегії, цей правовий висновок Верховного Суду України не узгоджується з підходами (поглядами) Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень статті 117 КЗпП, висловленими у справі «Меньшакова проти України» (заява № 377/02; рішення від 08 квітня 2010 року), фактичні обставини якої за суттю теж є подібними до обставин справи № 810/451/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 810/451/17 сприятиме повному та об`єктивному розгляду апеляційної скарги Головного управління Національної поліції у Луганській області, тому провадження у справі № 360/3747/19 необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 810/451/17.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 236, 292, 311, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року у справі № 360/3747/19 до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 810/451/17.

Зобов`язати сторони повідомити Перший апеляційний адміністративний суд про набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 810/451/17.

Повне судове рішення складено 16 березня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді А.А. Блохін

І.В. Геращенко