Справа № 200/20497/14-а
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Колісник Н.В.
представника відповідача Конаревої С.К.
розглянувши у підготовчому засіданні у місті Дніпрі заяву представника позивача Колісник Н.В. про відвід судді Бондар М.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання протиправними рішень та їх скасування, зобов`язання вчинити певні дії, -
20.11.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської міської ради, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить:
- визнати неправомірним та скасувати рішення міської ради №97/60 від 27.08.2010 року і №133/42 від 30.10.2013 року;
- визнати неправомірним та скасувати рішення міської ради №223/53 від 18.06.2014 року і №318/56 від 29.10.2014 року;
- зобов`язати Дніпровську міську раду надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розміром в 0,1 га в АДРЕСА_1 , місце розташування якої позначено в доданих графічних матеріалах.
06.02.2020 року позивач надала заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить суд:
- визнати неправомірними та скасувати рішення Дніпровської міської ради №223/53 від 18.06.2014 року і №318/56 від 29.10.2014 року;
- визнати неправомірними та скасувати рішення Дніпровської міської ради №97/60 від 27.08.2010 року і №133/42 від 30.10.2013 року;
- визнати неправомірними та скасувати рішення Дніпровської міської ради №133/67 від 30.09.2015 року і №73/12 від 27.07.2016 року.
В підготовчому засіданні 06.02.2020 року у зв`язку з виявленням помилок в частині уточнених позовних вимог та необхідністю надання додаткових доказів, задоволено клопотання представника позивача та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 18.02.2020 року.
17.02.2020 позивач надала до суду виправлену заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить суд:
- визнати неправомірними та скасувати рішення Дніпровської міської ради №223/53 від 18.06.2014 року і №318/56 від 29.10.2014 року;
- визнати неправомірними та скасувати рішення Дніпровської міської ради №97/60 від 27.08.2010 року і №133/42 від 30.10.2013 року;
- визнати неправомірними та скасувати рішення Дніпровської міської ради №133/67 від 30.09.2015 року і №73/12 від 27.07.2016 року.
В підготовчому засіданні 18.03.2020 року представник відповідача отримала примірних уточненої позовної заяви та просила надати час для ознайомлення з уточненим позовом. Судом задоволено клопотання представника відповідача та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 03.03.2020 року.
В підготовчому засіданні 03.03.2020 року представник позивача наполягала на прийнятті уточненого позову, представник відповідача в підготовче засідання не з`явилась, про дату час та місце проведення підготовчого засідання повідомлена належним чином.
Ухвалою від 03.03.2020 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачеві на підставі пункту 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. Під час прийняття такого судового рішення встановлено, що первісні позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються рішень, прийнятих відповідачем з приводу земельної ділянки в районі АДРЕСА_1 , щодо якої позивач у 2010 році зверталась з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку та наявністю у відповідача різної практики під час прийняття рішень за однакових вихідних даних щодо різних заявників. Разом з тим, в уточненій позовній заяві позивач просить додатково визнати неправомірними та скасувати рішення Дніпровської міської ради №133/67 від 30.09.2015 року і №73/12 від 27.07.2016 року. Судом встановлено, що рішенням міської ради №133/67 від 30.09.2015 року надано громадянам (85 громадян) у м. Дніпропетровську дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Проте, у додатку до вказаного рішення відсутня земельна ділянка по АДРЕСА_1 . Рішенням міської ради №73/12 від 27.07.2016 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0863 га, у АДРЕСА_3 у власність громадянину ОСОБА_2 . Отже, проаналізувавши зміст оскаржуваних рішень суд дійшов висновку, що уточнені вимоги не пов`язані з первісними позовними вимогами ні предметом, ні підставою, внаслідок чого порушено правила об`єднання позовних вимог.
В підготовчому засіданні оголошено перерву до 17.03.2020 року.
16.03.2020 позивач надала до суду два примірника заяви про уточнення позовних вимог, у якій просить суд:
- поновити строк подачі уточнених позовних вимог;
- звільнити від сплати судового збору;
- визнати неправомірними та скасувати рішення Дніпровської міської ради №223/53 від 18.06.2014 року і №318/56 від 29.10.2014 року;
- визнати неправомірними та скасувати рішення Дніпровської міської ради №97/60 від 27.08.2010 року і №133/42 від 30.10.2013 року;
- визнати неправомірними та скасувати рішення Дніпровської міської ради №133/67 від 30.09.2015 року і №73/12 від 27.07.2016 року;
- зобов`язати Дніпровську міську раду надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки у власність.
Також, 16.03.2020 року позивач надала до суду заяву про долучення і витребування доказів, необхідних для вирішення питання щодо прийняття уточненої позовної заяви, у якій просить суд:
- долучити до матеріалів справи і дослідити скриншоти карти Дніпра з позначенням вулиць в районі АДРЕСА_1;
- запитати із містобудівного кадастру м. Дніпра план розташування зазначених земельних ділянок із позначенням прилеглих вулиць і провулків;
- запитати із містобудівного кадастру інформацію про час виникнення вулиці Яхонтової і продовження провулку Бурштинового до неї.
В підготовчому засіданні 17.03.2020 року представник позивача наполягала на прийнятті уточненого позову. Представник відповідача на початок підготовчого засідання 17.03.2020 року не з`явилась, про дату час та місце проведення підготовчого засідання повідомлена належним чином. Неявка представника відповідача не перешкоджала проведенню підготовчого засідання.
В підготовчому засіданні 17.03.2020 року на підставі ухвали суду від 03.03.2020 року та частини 7 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України судом не прийнято до розгляду та повернуто уточнену позовну заяву. Враховуючи ту обставину, що витребувані позивачем докази у заяві від 16.03.2020 року не стосуються предмету розгляду у справі, судом відмовлено у задоволенні заяви та витребуванні додаткових доказів.
Представнику позивача роз`яснено, що позивач не позбавлена права на звернення до суду в загальному порядку з позовними вимогами про визнання протиправними та скасування рішень Дніпровської міської ради №133/67 від 30.09.2015 року «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) громадянам у м. Дніпропетровську» (85 громадянам) та №73/12 від 27.07.2016 року «Про передачу земельної ділянки у АДРЕСА_3 ) у власність гр. ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер «…» для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)». За таких обставин представником позивача заявлено клопотання про оголошення перерви, у задоволенні якого судом відмовлено та звернуто увагу представника позивача на строки розгляду справи та строки проведення підготовчого засідання.
Після прийняття судом процесуального рішення про повернення уточненої позовної заяви, в підготовче засідання 17.03.2020 року із запізненням з`явилась представник відповідача Конарева К.С.
В підготовчому засіданні 17.03.2020 року представник позивача Колісник Н.В. подала заяву про відвід судді Бондар М.В. В обгрунтування якої зазначила, що минулого судового засіданні 03.03.2020 року представник позивача пояснювала судді, що земельна ділянка, що зазначається в рішеннях №133/67 і 73/12, щодо яких подано нові вимоги межує з трьох сторін з земельними ділянками, щодо яких було подано первісний позов, а отже позовні вимоги пов`язані між собою. Але суддя проігнорувала доводи і докази публічної кадастрової карти, взявши за основу орієнтовні прив`язки не сформованих земельних ділянок і 03.03.2020 року оголосила лише вступну та резолютивну частини ухвали, яку позивачка отримала лише 11.03.2020 року. Тим самим суддя позбавила її можливості вчасно подати виправлені позовні вимоги і клопотання про витребування нових доказів для підтвердження зв`язки між первісним і новим позовом і відмовила у наданні часу для ознайомлення відповідача із заявою про уточнення позовних вимог. Представник позивача Колісник Н.В. вважає, що суддя діяла упереджено на користь відповідача, порушуючи права позивачки, повертаючи позов і відмовляючи у долученні нових доказів і витребуванні доказів, які потрібні були лише для того, щоб доказати судді, що вона винесла ухвалу від 03.03.2020 року без достатнього обгрунтування і яка не відповідає дійсним обставинам справи.
За правилами абзацу 2 частини 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Частиною 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно.
З огляду на те, що заява про відвід подано під час підготовчого засіданні 17.03.2020 року, а питання про відвід вирішується невідкладно, суд прийшов до висновку про необхідність розгляду заяви про відвід суддею Бондар М.В.
Розглянувши заяву представника позивача про відвід судді Бондар М.В., суд дійшов висновку, що вона є необґрунтованою, а тому такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.
На підставі частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Аналізуючи вказані процесуальні норми, слід дійти висновку, що нормами Кодексу адміністративного судочинства України визначено виключний перелік підстав для відводу, при цьому, такий відвід повинен бути вмотивованим.
Разом з тим, в обґрунтування заявленого судді відводу, представник позивача зазначає про незгоду з процесуальними рішеннями судді Бондар М.В. про повернення уточнених позовних заяв.
Згідно з частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Таким чином, наведені представником позивачем доводи для відводу судді не є підставою для задоволення заяви про відвід судді Бондар М.В.
Інших доводів, підтверджених належними доказами, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді Бондар М.В., що викликають обґрунтований сумнів у неупередженості чи необ`єктивності судді, позивачем не наведено.
Враховуючи викладене, суд вважає заявлений відвід таким, що є невмотивованим та необґрунтованим.
Відтак, заява представника позивача Колісник Н.В. про відвід судді від 17.03.2020 року задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 39, 40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
У задоволенні заяви представника позивача Колісник Н.В. про відвід судді Бондар М.В. - відмовити.
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Ухвала суду в повному обсязі складена 17.03.2020 року.

Суддя М.В. Бондар