Справа № 620/2925/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року Справа № 620/2925/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представника відповідача Бисикало Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі

за позовом приватного сільськогосподарського підприємства

«Червоний Маяк»

до Головного управління Державної податкової служби

у Чернігівській області

про визнання протиправним та скасування

податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

Приватне сільськогосподарське підприємство «Червоний Маяк» (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 04.06.2019 № 0.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у 2016 році при складанні його звітності з ПДВ було правомірно здійснено розподіл податкового кредиту у додатку 10 декларації (спецрежим) за видами діяльності (рослинництво; інша сільськогосподарська продукція).

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи, що позивачем при складанні декларації з ПДВ за 2016 рік було неправильно здійснено розподіл податкового кредиту за видами діяльності, оскільки, на переконання контролюючого органу, самохідним оприскувачем CASE ІН SPX 3330 та з використанням карбомідо-аміачної суміші - 32 здійснювалася обробка кользи та люпину, а не зернових і технічних культур.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2020 відкрито апеляційне провадження у справі, установлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін та наполягає на тому, що доводи апелянта є викопіюванням з акта перевірки та носять формальний характер, що відповідач так і не зміг пояснити, чому ним кользу (ріпак) віднесено до інших сільськогосподарських структур, якщо законодавством України передбачено його приналежність до технічних культур, а також, що в матеріалах справи містяться копії облікових листів тракториста-машиніста щодо роботи відповідних самохідних оприскувачів і в них немає жодних відомостей про вирощування люпину, що саме такі документи на підприємстві використовуються для списання пального, а не акти, про які зазначає відповідач та які ніколи позивачем не складалися, а також, що суміш КАС-32 не використовувалася для підживлення ріпаку та люпину, а застосовувалася щодо ячменю, кукурудзи, пшениці, соняшнику, жита та пшениці.

Крім того, у своєму відзиві позивач стверджує, що податковим органом при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення було порушено визначений податковим законодавством строк для притягнення до відповідальності.

16.03.2020 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, яке задоволено ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020, занесеною до протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши у межах доводів апелянта повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, приватне сільськогосподарське підприємство «Червоний Маяк» (далі - ПСП «Червоний Маяк») () є юридичною особою, платником ПДВ та перебуває на обліку в ГУ ДПС у Чернігівській області.

Видами економічної діяльності позивача за КВЕД, зокрема, є: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11); вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів (01.13); вирощування інших однорічних і дворічних культур (01.19).

У 2016 році ПСП «Червоний Маяк» в додатку 10 до декларації з податку на додану вартість (спецрежим) «Розрахунок сум податку на додану вартість по операціях з сільськогосподарськими товарами/послугами, що підлягають сплаті до державного бюджету та перерахуванню на спеціальний рахунок» податкові зобов`язання та податковий кредит розподілявся на види діяльності: - рослинництво; інша сільськогосподарська продукція.

За період з 01.01.2016 по 31.12.2016 ПСП «Червоний Маяк» задекларовано суму податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню:

- за операціями із зерновими і технічними культурами - 0 грн., від`ємне значення становить 115822,00 грн.;

- за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими і технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва) - 0 грн., від`ємне значення становить 167642,00 грн.

За податковими накладними від 01.03.2016 № 31, від 04.03.2016 № 436, від 10.03.2016 № 781 з номенклатурою «Самохідний сільськогосподарський обприскувач Case ІН SPX3330, 2010 р.в., б/в, код УКТЗЕД », придбаний у ТОВ «Тайтен Машинері Україна» всього на суму податку на додану вартість 450280,47 грн., ПСП «Червоний Маяк» віднесено ПК по операціям із зерновими та технічними культурами суму - 450280,47 грн., за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими і технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва) - 0 грн.

За податковою накладною від 11.03.2016 № 897 з номенклатурою товару КАС-32 (карбамідо-аміачна суміш), придбаний у ПАТ «Укр Агро НПК» на суму ПДВ 217 620,00 грн., ПСП «Червоний Маяк» віднесено ПК по операціям із зерновими та технічними культурами суму - 217620,00 грн., за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими і технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва) - 0 грн.

У період з 15.04.2019 по 08.05.2019 відповідачем було проведено документальну планову виїзну перевірку ПСП «Червоний Маяк» з питань дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 по 31.12.2018.

За результатами зазначеної перевірки відповідачем складено акт від 15.05.2019 № 400/14/30904409, в якому встановлоено порушення позивачем, зокрема, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пунктів 209.2, 209.15 статті 209 Податкового кодексу України (в редакції, яка була чинною протягом 2016 року), в результаті чого:

- занижено суму ПДВ, що підлягає сплаті до бюджету та спрямовується на спеціальний рахунок суб`єкта спеціального режиму оподаткування у сумі 552078,00 грн. (у тому числі занижено за жовтень 2016 року у сумі 440594,00 грн., за грудень 2016 року - у сумі 111484,00 грн.);

- занижено сума від`ємного значення з ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 податкової декларації з податку на додану вартість) на загальну суму 552078,00 грн., у тому числі за грудень 2018 року.

Наведені висновки контролюючого органу обґрунтовані тим, що:

- позивачем неправильно здійснено розподіл податкового кредиту у додатку 10 декларації з ПДВ в 2016 році між операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами, у зв`язку з тим, що самохідний сільськогосподарський обприскувач Case ІН SPX3330, 2010 р.в. використовувався для обробки інших культур - кольза (ріпак ярий), люпин солодкий;

- позивачем неправильно здійснено розподіл податкового кредиту у додатку 10 декларації з ПДВ в 2016 році між операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами, у зв`язку з тим, що товар КАС-32 (карбамідо-аміачна суміш) використовувався для обробітку інших культур - кольза (ріпак ярий), люпин солодкий, про що свідчать надані в ході проведення перевірки акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин.

На підставі зазначеного акта перевірки ГУ ДФС у Чернігівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 04.06.2019 № 0, яким ПСП «Червоний Маяк» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 552078,00 грн., з яких за податковим зобов`язанням - 552078,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 0,00 грн., пеня - 0,00 грн.

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України), Законами України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон № 996-XIV), «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 № 584-VII (далі - Закон № 584-VII), наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість» (далі - Порядок № 21).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що податковий кредит - це сума, на яку платник. податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Статтею 209 ПК України, чинною в період, який перевірявся, було регламентовано спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства та згідно з пунктом 209.1 надавалось право резиденту, який провадить підприємницьку діяльність у сфері сільського і лісового господарства та рибальства та відповідає критеріям, установленим у пункті 209.6 цієї статті, обрати такий режим.

Згідно з пунктами 209.2, 209.6, 209.7, 209.13, 209.15, 209.19 статті 209 ПК України позитивна різниця між сумою податкових зобов`язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначена:

а) за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими і технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва) підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 50 відсотків; на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб`єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 50 відсотків;.

б) за операціями із зерновими і технічними культурами підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 85 відсотків; на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб`єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 15 відсотків;

в) за операціями з продукцією тваринництва підлягає перерахуванню: до державного бюджету - у розмірі 20 відсотків; на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб`єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, - у розмірі 80 відсотків.

Сільськогосподарським вважається підприємство, основною діяльністю якого є постачання вироблених (наданих) ним сільськогосподарських товарів (послуг) на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75 відсотків вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Сільськогосподарськими вважаються товари, зазначені у товарних групах 1-24, товарних позиціях 4101, 4102, 4103, 4301 згідно з УКТ ЗЕД, та послуги, які отримані в результаті здійснення діяльності, на яку відповідно до пункту 209.17 цієї статті поширюється дія спеціального режиму оподаткування у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, якщо такі товари вирощуються, відгодовуються, виловлюються або збираються (заготовляються), а послуги надаються, безпосередньо платником податку - суб`єктом спеціального режиму оподаткування (крім придбання таких товарів/послуг у інших осіб), які поставляються зазначеним платником податку - їх виробником.

Режим оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства, який свого часу регулювала норма статті 209 ПК України, законодавець назвав спеціальним. І ця специфіка полягає у наявності безпосереднього і нерозривного зв`язку будь-якої діяльності в рамках даного режиму з виробництвом сільськогосподарської продукції. Інакше такі відносини нічим не будуть відрізнятися від загального режиму оподаткування податком на додану вартість і таке хибне розуміння призведе до неоднозначного правового регулювання одних і тих же правовідносин та, як наслідок, нівелювання правової визначеності, що є неприпустимим.

Сільськогосподарське підприємство - суб`єкт спеціального режиму оподаткування подає податкову декларацію у строки та в порядку, що встановлені для інших платників податку.

Форма податкової декларації, яка подається сільськогосподарським підприємством - суб`єктом спеціального режиму оподаткування, затверджується відповідно до пункту 201.15 статті 201 Кодексу.

Виробничі фактори, за рахунок яких сформовано податковий кредит:

а) товари/послуги, які придбаваються сільськогосподарським підприємством для їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції, а також основні фонди, які придбаваються (споруджуються) з метою їх використання у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виробництва сільськогосподарських товарів/послуг, у тому числі зернових і технічних культур, та/або продукції тваринництва, а частково для інших товарів/послуг, сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості таких сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості всіх товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів.

У разі якщо товари/послуги, основні фонди, виготовлені та/або придбані, використовуються сільськогосподарським підприємством частково для виробництва зернових культур і технічних культур, та/або частково для виробництва продукції тваринництва, та/або частково для інших сільськогосподарських товарів/послуг, сума сплаченого (нарахованого) податкового кредиту розподіляється виходячи з питомої ваги вартості таких зернових і технічних культур, продукції тваринництва та інших сільськогосподарських товарів/послуг у загальній вартості усіх сільськогосподарських товарів/послуг, поставлених за 12 попередніх послідовних звітних (податкових) періодів;

б) послуги, супутні постачанню сільськогосподарського товару, який вирощується, відгодовується, виловлюється або збирається (заготовлюється) безпосередньо платником податку: сіяння та саджання рослин, збирання врожаю, його брикетування чи складування, проведення інших польових робіт, включаючи внесення добрив та засобів захисту рослин; пакування та підготовка до продажу, у тому числі сушіння, очищення, розмелювання, дезінфекція та силосування сільськогосподарської продукції (01.41.0 КВЕД); зберігання сільськогосподарської продукції; вирощування, розведення, відгодівля та забій свійських сільськогосподарських тварин, застосування засобів захисту тварин, проведення протиепізоотичних заходів; отримання послуг з використання сільськогосподарської техніки, крім отримання її у фінансову оренду (лізинг); отримання послуг, супутніх веденню сільськогосподарської діяльності, а саме з питань оподаткування, бухгалтерської звітності та обліку, організації внутрішнього виробничого управління (74.14.0 КВЕД); знищення бур`яну та шкідливих комах, оброблення посівів і сільськогосподарських площ засобами захисту рослин, а також використання засобів захисту тварин; експлуатація меліоративних зрошувальних та осушувальних систем для посівних площ і сільськогосподарських угідь; розділ м`яса для товарної кондиції.

З метою застосування пункту 209.2 і підпункту 209.15.1 пункту 209.15 цієї статті: зернові культури - зернові культури товарних позицій 1001 - 1008 згідно з УКТ ЗЕД; технічні культури - технічні культури товарних позицій 1205 і 1206 00 згідно з УКТ ЗЕД; продукція тваринництва - продукція товарних позицій 0102 і 0401 згідно з УКТ ЗЕД.

У ч. 1, 2 ст. 9 Закону №996-XIV закріплено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 10 Розділу III Порядку № 21 додатками до декларації є, зокрема, розрахунок питомої ваги вартості сільськогосподарських товарів/послуг (ДС9) (додаток 9); розрахунок сум податку на додану вартість за операціями із сільськогосподарськими товарами/послугами, що підлягають сплаті до державного бюджету та перерахуванню на спеціальний рахунок (ДС10) (додаток 10).

Пунктом 13 Розділу III Порядку № 21 передбачено, що додатки 9 та 10 додаються до декларацій 0121 - 0123/0130.

Рядки декларації 0121 - 0123 /0130 дорівнюють сумам значень рядків із таблиць 1 - З (ДС 10) (додаток 10).

Платники податків самостійно здійснюють розподіл податкових зобов`язань та податкового кредиту в додатку 10 (ДС10) до декларації за видами операцій: а) за операціями з сільськогосподарськими товарами/послугами (крім операцій із зерновими і технічними культурами та операцій з продукцією тваринництва); б) за операціями із зерновими і технічними культурами; в) за операціями з продукцією тваринництва.

Відповідно до п.п. 200.1, 200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з додатком (1-72) Закону № 584-VII кольза-ріпак ярий має код УКТ ЗЕД-1205.

Пунктом 209.19 статті 209 ПК України товари з кодом УКТ ЗЕД - 1205 віднесено до технічних культур.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що податковим законодавством, чинним зокрема станом на 2016 рік, було регламентовано спеціальний режим оподаткування діяльності у сфері сільського господарства, який, крім іншого, передбачав розподіл при декларуванні податкового кредиту між операціями із сільськогосподарськими товарами/послугами та із зерновими і технічними культурами.

1. Щодо розподілу ПДВ стосовно самохідного оприскувача Case ІН SPX3330.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що зі звітів про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2016 року /т. 1 а.с.73-75/, про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01.12.2016 /т. 1 а.с.76-79/ вбачається, що у 2016 році позивачем було посіяно: 2405 га зернових і технічних культур (відносяться до таблиці 1 додатку (ДС10), зокрема - 207 га кользи (ріпака ярого) та 65 га люпину - інші сільськогосподарські культури (відносяться до таблиці 3 додатку).

Крім того, з актів про використання мінеральних добрив, органічних і бактеріальних добрив та засобів захисту рослин і облікових листів тракториста-машиніста /т. 1 а.с. 94-105/ і технологічної карти вирощування люпину урожая 2016 року /т. 1 а.с. 164/ вбачається, що самохідний оприскувач Case ІН SPX3330, 2010 р.в., б/в, код УКТ ЗЕД позивачем не використовувався для вирощування люпину, натомість для внесення засобів захисту рослин на всіх посівних площах люпину у 2016 році використовувався інший оприскувач Jacto Advance.

При цьому, вказаний самохідний оприскувач Case ІН SPX3330 позивачем використовувався для вирощування інших зернових та технічних культур.

Водночас, для первинного обліку та списання пального позивачем, за його практикою, як такою, та в даному випадку, зокрема, використовувалися облікові листи тракториста-машиніста, а не акти списання пального, на які посилається апелянт акті перевірки та у своїй скарзі.

У контексті дослідження цього питання, апеляційний суд відзначає, що ані в акті перевірки, ані в суді першої інстанції чи в апеляційній скарзі апелянтом не вказано номери та/або дати шляхових листів та актів списання пального.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що чинним законодавством України, зокрема у сфері оподаткування та митної справи, кользу (ріпак) віднесено саме до технічних культур, що відповідає податковому обліку позивача, а не до категорії інших культур, як на тому наполягає апелянт.

2. Щодо розподілу ПДВ від придбання КАС-32.

Вищевказаними первинними документами позивача, зокрема податковою накладною від 11.03.2016 № 897, актом про використання мінеральних добрив, органічних і бактеріальних добрив та засобів захисту рослин, вбачається, що позивачем було придбано 186 тон добрив (КАС-32), які використовувалися ним виключно для підживлення ячменю, кукурудзи, соняшнику, жита та пшениці /т. 1 а.с.90-109/.

Жодних доказів, які свідчили про використання цієї суміші для підживлення люпину, у матеріалах справи не міститься і апелянтом суду не надано.

Таким чином, доводи апелянта про те, що позивачем неправильно здійснено розподіл податкового кредиту за видами діяльності, є необґрунтованими і відповідачем не доведено правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 04.06.2019 № 0.

Разом з тим, апеляційний суд відзначає, що постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (частина друга статті 77 КАС України).

У свою чергу податковим законодавством презюмується правомірність рішень, дій та бездіяльності платника податків (стаття 4 ПК України).

Зазначене в сукупності обумовлює покладення обов`язку доказування в податкових спорах на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду від 20.02.2018 у справі № 817/149/17, від 29.03.2018 у справі № 813/2758/16.

Аналізуючи доводи обох сторін, колегія суддів не приймає до уваги твердження позивача про те, що податковим органом при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення було порушено визначений податковим законодавством строк для притягнення до відповідальності, оскільки у даному випадку відповідачем було здійснено перевірку звітності за весь період 2016 року, а не виключно за перший квартал цього року.

Надаючи оцінку всім доводам обох сторін, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Враховуючи вищевикладені обставини та оцінивши докази у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Отже, судом першої інстанції повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, понесені відповідачем та апелянтом у цій справі судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 17.03.2020.

Головуючий суддя

Судді: