Справа № 760/25790/19
Суддя: Пономаренко Н. В.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/92/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Пономаренко Н.В.

з участю секретаря: Ганущака А.М.

представника позивача : Клименка Є.С.

представника відповідача: Кривохижи Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом Директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Калініна Євгена Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Директор Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовною заявою до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Калініна Євгена Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови, згідно з якою просив суд: визнати протиправною постанову від 20.08.2019 про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АА № (вимога до Відповідача-1 та Відповідача-2); скасувати постанову від 20.08.2019 про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АА № (вимога до Відповідача-1).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що 02.09.2019 до Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро) надійшла постанова від 20.08.2019 про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії АА № , винесена головним інспектором з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Калініним Є.І., згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200,00грн.

У постанові зазначено, що 20.08.2019 о 10 год. 27 хв. на вул. Грінченка, 3-1 (паркувальний майданчик А1034) у м. Києві транспортний засіб SKODA OCTAVIA A7, номерний знак НОМЕР_1 , розміщено з порушенням правил паркування (неоплата вартості послуг за користування майданчиком для платного паркування, яка становить 10 гривень за кожну годину користування), чим вчинено адміністративні правопорушення, передбачене частиною 1 статті 152-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки при її винесенні не враховано, що: спеціалізований легковий оперативний автомобіль SKODA OCTAVIA A7, номерний знак НОМЕР_1 , використовувався 20.08.2020 детективами Національного бюро при проведенні слідчої (розшукової) дії, а саме: обшуку, в рамках кримінального провадження, і, відповідно, був розміщений на вільних паркомісіцях по вул.Б.Грінченка, в м.Києві, навпроти будинку №3; на вказану ділянку дороги поширювалась зона дії знаків 3.34 «Зупинку заборонено», 5.38 «Місце для стоянки», 7.14 «Платні послуги», «Паркомат», проте, під вказаним знаком чи неподалік паркомат був відсутній, а здійснення його пошуку чи іншого способу сплати за паркування суперечило б меті виїзду та проведенню обшуку.

При цьому, позивач посилався на положення ст.9 та ст.18 КУпАП та в позові наголосив на тому, що зупинка автомобіля SKODA OCTAVIA A7, номерний знак НОМЕР_1 , на вільному паркомісті по вул.Б.Грінчека навпроти будинку №3 була вимушеною дією з огляду на необхідність проведення обшуку з метою невідкладного відшукання та вилучення речей і документів, які мають важливе значення для досудового розслідування, що спрямовано на вирішення завдань кримінального провадження, визначених у ст.2 КПК України. В той же час, майданчик, на якому було розміщено вказаний вище автомобіль, не був забезпечений належним функціонуванням паркувального автомату, а тому відповідно до п.29 Правил паркування транспортних засобів, що регламентують організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів, сплата вартості послуг з користування таким майданчиком не здійснюється. Крім того, постанова від 20.08.2019 була направлена на адресу позивача з пропуском строку, визначеного ч.7 ст.279-1 КУпАП, лише 30.08.2019р.

18.09.2019 ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва матеріали вказаного адміністративного позову були передані на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва.

07.11.2019 ухвалою судді Голосіївського районного суду м.Києва матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 - передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

05.12.2019 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі за вказаною позовною заявою визначено суддю Пономаренко Н.В.

09.12.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва адміністративний позов залишено без руху, оскільки під час вивчення матеріалів позову було виявлено відсутність примірників позовної заяви з додатками для направлення відповідачам.

18.12.2019 на адресу суду від позивача надійшли копії позовної заяви з додатками для відповідачів.

19.12.2019 ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва відкрито провадження у адміністративній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а сторонам роз`яснено право на подачу до суду відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень та визначено строк на їх подачу.

10.01.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача - Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому він просить відмовити у задоволенні позову. При цьому, відповідач вказує, що позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 152-1 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора з паркування при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серія АА № від 20.08.2019. Відповідач наголошує, що виходячи з положень ст.152-1 та ч.1 ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб. З даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів інспектором з паркування було встановлено, що транспортний засіб SKODA OCTAVIA A7, номерний знак НОМЕР_1 , зареєстровано за Національним антикорупційним бюро України, а тому після встановлення керівника вказаної юридичної особи постанову про накладення адміністративного стягнення було винесено відносного ОСОБА_1 . Доводи позивача про несвоєчасне направлення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення не підтверджуються відповідними доказами. Відповідачем звернуто увагу й на те, що позивач безпідставно та необґрунтовано посилається на відсутність паркоматів на вулиці Бориса Грінченка у м. Києві, оскільки пакувальний автомат розміщений поруч із житловим будинком на вул.Б.Грінченка, 4 у м.Києві . Крім того, відповідач вважає безпідставними та необґрунтованими посилання позивача на можливість застосування до існуючих правовідносин положень ст.18 КУпАП щодо крайньої необхідності, оскільки у позивача, на думку відповідача, не було жодних перешкод для оплати вартості паркування через паркувальний автомат, в судовому засіданні зазначив, враховуючи запланований захід щодо проведення вказаних в позові слідчих дій. З урахуванням наведеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

16.01.2020 на адресу суду надійшов відзив від відповідача -головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Калініна Є.І., в якому він просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серія АА № від 20.08.2019р. він діяв відповідно до вимог чинного законодавства. За змістом відзив вказаного відповідача є аналогічним відзиву на позов, наданому Департаментом транспортної інфраструктури виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

13.02.2020 до суду надійшли додаткові пояснення позивача, підписані його представником, в яких зазначено, що, як вбачається з фотознімків вул.Б.Грінченка у м.Києві, зроблених за допомогою карти Google, на вказаній вулиці розташовано більше 20 місць для паркування транспортних засобів, проте майданчик, де був залишений автомобіль SKODA OCTAVIA A7, номерний знак НОМЕР_1 , не забезпечений належним функціонуванням паркувального автомату, а тому сплата вартості послуг з користування таким майданчиком не здійснюється у відповідності до п.14 Правил паркування.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача - Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), заперечував проти позову з підстав, наведених у відзиві.

Відповідач - Головний інспектор з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Калінін Є.І. в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у свою відсутність суду не направляв.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 20.08.2019р. головним інстпекттором з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Калініним Є.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису), згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 200,00грн., який перераховується в бюджет м.Києва (а.с.10).

У постанові зазначено, що 20.08.2019 о 10 год. 27 хв. на вул. Грінченка, 3-1 (паркувальний майданчик А1034) у м. Києві транспортний засіб SKODA OCTAVIA A7, номерний знак НОМЕР_1 , розміщено з порушенням правил паркування (неоплата вартості послуг за користування майданчиком для платного паркування, яка становить 10 гривень за кожну годину користування), чим вчинено адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 152-1 КУпАП. (а.с.10-11).

При цьому, у постанові вказано: відповідальна особа, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_1 , а в даних про місце реєстрації вказано: Національне антикорупційне бюро України. До постанови долучено матеріали фото-фіксації на технічних засіб, дані про який вказані у постанові (а.с.12).

Слід зазначати, що положеннями частини 1 ст. 152-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Норми вказаної статті містять примітку, яка визначає, зокрема, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).

А також встановлює, що суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою, другою та восьмою цієї статті, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).

В свою чергу, положеннями ст.14-2 КпАП України (в редакції, чинній на час вчинення спірних правовідносин) передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

В даному випадку слід зазначити, що сам факт розміщення детективами Національного антикорупційного бюро України автомобіля SKODA OCTAVIA A7, номерний знак НОМЕР_1 , на паркувальному майданчику навпроти будинку №3 по вул.Б.Грінченка у м.Києві позивачем не заперечується, як і не заперечується та обставина, що оплата за паркування проведена не була.

Позивач, як на одну із підстав для задоволення заявлених позовних вимог, посилається на те, що проведення вказаного в позові обшуку є невідкладною слідчою дією і найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, і, відповідно, здійснювати пошук паркомата на інших вулицях чи іншого способу сплати за паркування суперечило меті виїзду та проведення обшуку. А тому зупинка зазначеного автомобіля на вільному паркомісці на вул. Б. Гринченка була вимушеною дією, яка має важливе значення для досудового розслідування, що спрямоване на вирішення завдань кримінального провадження, визначених у ст.2 КПК України, а тому до вказаних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.18 КпАП України.

З долучених до позовної заяви позивачем документів, а саме: копії ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 07.08.2019р. та копії протоколу обшуку від 20.08.2019р. вбачається, що на підставі ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку детективами Національного антикорупційного бюро України в рамках кримінального провадження 20-21.08.2019 було проведено обшук в будинку по вул .Б.Грінченка в м.Києві (а. с.13-20).

В свою чергу, нормами статті 18 КУпАП, визначено, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Слід зазначити, що в даному випадку, проведення слідчої дії відбувалось на підставі відповідної ухвали слідчого судді, строк дії якої встановлено протягом одного місяця з дня її постановлення, а безпосередньо в позові позивач прямо зазначає (а.с.4), що проведення вказаної слідчої (розшукової) дії було заплановано на 20.08.2019, у зв`язку із чим було залучено два спеціалізованих легкових оперативних автомобіля детективами НАБУ.

Однак, на думку суду, якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, таке діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності, адже в чинній правовій нормі прямо зазначена умова для усунення небезпеки, яка загрожує. Тобто стан крайньої необхідності повинен виникати раптово, коли одночасно виникла дійсна, реальна загроза зазначеним в ст.18 КпАП державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління.

Крім того, слід зазначити, що умовами правомірності дії в стані крайньої необхідності є те, що небезпека не може бути усунута іншим шляхом, які не пов`язані із заподіянням шкоди іншим охоронюваним інтересам, а спосіб збереження одного інтересу за рахунок іншого повинен бути крайнім, тобто якщо існує інший спосіб, не пов`язаний із заподіянням шкоди, необхідно обрати саме такий спосіб. А в даному випадку суд прийшов до висновку про відсутність реальних перешкод для оплати вартості паркування транспортного засобу детективами НАБУ.

Тобто, в даному випадку, суд прийшов до висновку, що за умови наявності заздалегідь отриманого процесуального дозволу на проведення вказаної слідчої дії і яка вподальшому була наперед запланована для виконання - відсутня крайня необхідність, як умова, що необхідна для визнання вказаної дії як такої, що не містить складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, твердження сторони позивача щодо вчинення вказаного адміністративного правопорушення щодо неоплати вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, яке було вчинене у стані крайньої необхідності, що згідно з нормами КУпАП виключає можливість притягнення до відповідальності та застосування адміністративного стягнення, - в даному випадку не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи по суті заявлених вимог.

Щодо посилань позивача на те, що місце паркування транспортного засобу не було облаштовано пакувальними автоматами у відповідності до Правил паркування транспортних засобів, оскільки кількість паркомісць перевищувала 20 одиниць, суд приходить до наступних висновків.

Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1342, затверджені Правила паркування транспортних засобів (надалі - Правила).

Згідно п.14 Правил визначено, що відведені майданчики для платного паркування обов`язково повинні бути обладнані паркувальними автоматами з розрахунку не менш як один автомат на 20 місць для паркування з обох боків уздовж проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та/або інформаційними знаками про можливість і порядок надання послуги "мобільне паркування".

В свою чергу, рішенням Київської міської ради від 23.06.2011р. №242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м.Києві» із відповідними додатками до рішення, зокрема, додатку №5, затверджено Положення про збір за місця для паркування транспортних засобів у м. Києві (надалі - Положення).

Із таблиці №1 до додатку №5 вказаного Положення вбачається, що паркувальний майданчик (зона І) за адресою: м.Київ, вул. Грінченка, 3- 1, 2 - 3-а, нараховує 20 машиномісць для паркування та технічно облаштований дорожнім знаком і паркоматом (а.с.162).

Вказана інформація у даному Положенні спростовує твердження сторони позивача про відсутність паркувального автомату поблизу паркувальних місць на вул.Б. Грінченка 3- 1, 2 - 3-а та подальші твердження про порушення стороною відповідача п.14 Правил через наявність місць для паркування в кількості, більшій ніж 20. Крім того, наявність обладнання паркувальним автоматом вказаного майданчика для паркування підтверджена наданими стороною відповідача фотозображеннями (а.с.91-92). При цьому, суд позбавлений можливості встановити з наданих фотознімків, які долучені до додаткових пояснень позивачем, ні кількість машиномісць по зазначеній адресі, ні актуальність зйомки вулиці, враховуючи зазначену на них дату її проведення (а.с.194-207).

Щодо посилань позивача на те, що оскаржувана постанова від 20.08.2019р. була направлена на адресу позивача лише 30.08.2019р., тобто з пропуском строку, визначеного ч.7 ст.279-1 КУпАП, то суд зазначає, що до матеріалів справи позивачем не було долучено доказів на підтвердження вказаної обставини. Крім того, строк направлення відповідачем позивачу копії оскаржуваної постанови не має визначального значення, оскільки підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена КУпАП. Таким чином, недотримання порядку повідомлення суб`єкта правопорушення про виявлення факту порушення норм КУпАП, шляхом несвоєчасного направлення копії постанови, що оскаржується, може свідчити лише про недотримання відповідальною особою порядку визначеного ст. 279-1 КУпАП , але не може бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. До того ж, процесуальне право позивача на звернення до суду із вказаним позовом, у відповідності до ч.2 ст.286 КАС України, пов`язано з днем вручення оскаржуваної постанови, а не з днем її винесення чи направлення іншій стороні.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідачами доведено правомірність своїх дій при складанні оскаржуваної постанови, а під час розгляду справи не встановлено порушень вимог КУпАП при складанні постанови по справі про адміністративне правопорушення, - наявні підстави для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог, тому в задоволенні позову відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 14-2, 152-1, 279-1 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1342, ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263, 271, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

у задоволенні позову Директора Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного інспектора з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Калініна Євгена Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

З урахуванням положень ч.4 ст.286 КАС України, рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 - Директор Національного антикорупційного бюро України, адреса: вул. Василя Сурикова, 3, м. Київ, 03035.

Відповідач: Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), адреса: вул. Леонтовича, 6, м. Київ, 01030.

Відповідач: Калінін Євген Ігорович - Головний інспектор з паркування відділу інспекції з паркування Голосіївського району управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської державної адміністрації), адреса: вул. Леонтовича, 6, м. Київ, 01030.

Повний текст складений 13.03.2020.

Суддя: