Справа № 338/264/20
Суддя: Битківський Л. М.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/264/20

13 березня 2020 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківського Л.М.

секретаря Остапишин І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП №4 Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Середюка Миколи Борисовича, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом у котрому оскаржив постанову, винесену начальником СРПП №4 Богородчанського ВП ГУНП Середюком М.Б. 27 лютого 2020 року, відповідно до якої він визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Ухвалою від 03.03.2020 року до розгляду справи у якості другого відповідача відповідно до ч.4 ст.48 КАС України залучено Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

Заявлені вимоги позивач в судовому засіданні мотивував тим, що 27.02.2020 року близько 10 год. рухався транспортним засобом марки ВАЗ 2110 р.н.з. НОМЕР_1 автодорогою Богородчани Гута і був зупинений працівниками поліції. Як причину зупинки відповідач вказав те, що він, нібито, рухався поза населеним пунктом без ближнього світла фар. Однак вказана обставина не відповідала дійсності, оскільки ближнє світло фар у його автомобілі було увімкнутим. Ймовірно через денний час, а також якісні характеристики автомобіля фари світили не дуже яскраво. Він вказав на це інспекторам і заперечував факт порушення, а також просив переконатись у цьому, оглянувши матеріали відеофіксації, оскільки інспектор апелював до того, що порушення зафіксоване на відеокамері. Однак відповідач, не зважаючи на його заперечення, став складати постанову за ч.2 ст. 122 КУпАП у якій, посилаючись на п.9.8, 9.9 б Правил дорожнього руху, постановив притягнути його до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Вважає також, що інспектором невірно застосовано вказану норму закону.

Начальник СРПП №4 Богородчанського ВП ГУНП Середюк М.Б. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позов та жодних клопотань суду не подав.

Представник ГУНП в Івано-Франківській області у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Натомість направив клопотання про залучення ГУНП в Івано-Франківській області до участі у справі за позовом ОСОБА_1 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а також про направлення матеріалів, що стосуються розгляду справи на адресу ГУНП. У задоволенні заявленого клопотання судом відмовлено, з огляду на те, що відповідно до ухвали від 03.03.2020 року ГУНП в Івано-Франківській області уже було залучене судом до розгляду справи у якості другого відповідача і у його адресу направлено усі матеріали (копію позовної заяви з додатком, ухвали про відкриття провадження, судову повістку) і вказані матеріали були отримані, про що свідчить розписка про вручення рекомендованого відправлення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з постановою начальника СРПП №4 Богородчанського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Середюка М.Б. серії БАА №325644 від 27.02.2020 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.122 КУпАП за те, що о 10 год.15 хв. на автодорозі Богородчани Гута, керував автомобілем ВАЗ 2110 р.н.з. НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, а також не увімкнув аварійну сигналізацію після зупинки транспортного засобу, чим допустив порушення п.9.8 та 9.9 б) ПДР України.

Разом з тим, вказана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КупАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена доказами, які поза розумним сумнівом доводять вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

У п.7 оскаржуваної постанови відображено, що до постанови не додано будь-яких фактичних даних, які би могли бути оцінені як доказ скоєного правопорушення.

Крім того, слід констатувати, що ч.2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів, загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону, і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині дороги, а також користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, тощо. Вказана норма є бланкетною і зобов`язує посадову особу, яка її застосовує визначити конкретний пункт правил дорожнього руху, який порушено.

Зі змісту вказаної норми слідує, що відповідальність наступає за порушення правил користування зовнішніми світловими приладами, які регулюються розділом 19 ПДР, а також за окремі порушення розділу 9 ПДР, яким регулюється порядок застосування попереджувальних сигналів. Зокрема, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби, як і аварійна світлова сигналізація є попереджувальним сигналом. Однак за диспозицією статті відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП передбачена лише за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху, чи зміні його напрямку, усі інші порушення слід кваліфікувати за ст. 125 КУпАП.

Таким чином, інспектором поліції неправильно застосовано норму, про відповідальність водія за порушення правил дорожнього руху.

Оскільки встановити дійсні обставини дотримання водієм правил користування зовнішніми світовими приладами за матеріалами адміністративної справи за відсутності будь-яких доказів на даний час неможливо, провадження у справі слід закрити.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити. Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №325644, винесену начальником СРПП №4 Богородчанського ВП ГУНП капітаном поліції Середюком М.Б. від 27.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.2 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 10-ти денний строк з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Суддя Битківський Л.М.