Справа № 805/15952/13-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 р. Справа№805/15952/13-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., за участю: секретаря судового засідання Шемет Я.О., представника відповідача Діденко Т.А., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Слов`янськ адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» до Офісу великих платників податків ДФС, Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.03.2013 року №/4909/10/40-20, №/4907/10/40-20, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.03.2013 року №/4909/10/40-20, №/4907/10/40-20.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час митного оформлення ввезеного на митну територію природного газу за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 позивачем не справлялось жодних податків і зборів та відповідно відсутня митна вартість, з якої були визначені податки і збори, а тому базою оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання природного газу на території України являється договірна (контрактна) вартість. Відповідачем не враховані вимоги абз. 4 п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, згідно якої не встановлюється необхідність визначення бази оподаткування від митної вартості товару, а визначається база оподаткування виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів, визначеної за регульованою ціною.

Виходячи з наведеного, позивач вважає оскаржувані податкове повідомлення-рішення протиправним та просить їх скасувати.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року позов публічного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Головного управління Міндоходів про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.09.2013 року № /4909/10/40-20 та № /4907/10/40-20 задоволено повністю.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Головного управління Міндоходів від 09.09.2013 року № /4909/10/40-20 про зменшення публічному акціонерному товариству «КОНЦЕРН СТИРОЛ» розміру від`ємного значення суми з податку на додану вартість у розмірі 9 105 489,00 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Головного управління Міндоходів від 09.09.2013 року № /4907/10/40-20 про збільшення публічному акціонерному товариству «КОНЦЕРН СТИРОЛ» суми грошового зобов`язання за платежем з податку на додану вартість у розмірі 43 046 205,00 грн. (у тому числі: за основним платежем 34 436 964,00 грн., за штрафними санкціями 8 609 241,00 грн.).

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року апеляційну скаргу спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів залишено без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2013 року в адміністративній справі № 805/15952/13-а залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року замінено відповідача у справі Спеціалізовану державну податкову інспекцію з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Міндоходів правонаступником Офісом великих платників податків ДФС.

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС задоволено частково.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 23.12.2013 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.02.2014 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вказаною постановою Верховного Суду встановлено, що визначений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, тариф на постачання природного газу за регульованим тарифом за 1000 куб.м, є фіксованим розміром платежу на території здійснення тільки ліцензованої діяльності відповідного газопостачального підприємства, який застосовується таким газопостачальним підприємством суб`єктом господарювання, що здійснює постачання природного газу на підставі ліцензії безпосередньо споживачам.

Верховним Судом зазначено, що при вирішенні справи суди попередніх інстанцій на підставі безпосередньо досліджених доказів мають установити обставини щодо наявності/відсутності підстав у ПАТ «Концерн Стирол» при визначенні у договорі поставки природного газу ТОВ «Лідергаз» застосовувати установлений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, тариф на постачання природного газу за регульованим тарифом за 1000 куб.м, зокрема дослідити, чи є ПАТ «Концерн Стирол» газопостачальним підприємством суб`єктом господарювання, що здійснює постачання природного газу на території здійснення ліцензованої діяльності, чи здійснювало воно поставку природного газу на підставі ліцензії та чи є ПАТ «Лідер» безпосереднім споживачем поставленого природного газу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року прийнято до провадження справу № 805/15952/13-а, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

04 грудня 2020 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на підставі документів, наданих ПАТ «Концерн Стирол» та іншої податкової інформації, отриманої інспекцією в установленому законом порядку встановлено, що частина природного газу, реалізованого Позивачем у грудні 2012 року ТОВ «ЛІДЕРГАЗ» за договором №ЛГаз-01/2012 від 14.12.2012, а саме газ, що передано покупцю у підземному сховищі ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» згідно з актом приймання-передачі б/н від 25.12.2012 у кількості 200 000,000 тис.куб.м та у пунктах приймання-передачі газу в підземних сховищах газу в газотранспортну систему ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» згідно з актом приймання-передачі б/н від 31.12.2012 у кількості 217 798,087 тис.куб.м, фактично був ввезений на митну територію України протягом лютого-листопада 2012 року згідно з контрактом №352 від 10.03.2012, укладеним з «Ostchem Holding Limited» (Кіпр), та закачаний на відповідальне зберігання до підземних сховищ ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» згідно з договорами № від 29.02.2012 та№ від 27.04.2012.

За всіма вищевказаними операціями з постачання природного газу, ввезеного на митну територію України, ПАТ «Концерн Стирол» визначено базу оподаткування податком на додану вартість виходячи з договірної вартості реалізації природного газу, вказаної у п.5.2 договору №ЛГаз-01/2012 від 14.12.2012, яка є нижчою за митну вартість згідно даних вантажних митних декларацій за період з 01.02.2012 по 30.04.2012, що є порушенням вимог абз.3 п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України.

Окрім того, як вбачається з акту перевірки та не заперечувалось Позивачем, ПАТ «Концерн Стирол» не є виробниками (реалізаторами) природного газу, що перебуває у стані природної монополії та придбаний природний газ від нерезидента «Остхем Холдинг Лимитд» (Кіпр) не використовувався ними у господарської діяльності, а був реалізований ТОВ «Лідергаз», тому на думку представника відповідача ціни, за якими був реалізований природний газ, відповідно вищевказаним нормам законодавствам, не підпадають під регульовані.

Враховуючи наведене представник відповідача вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, а відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

11 грудня 2019 року судом постановлено ухвалу про продовження строків проведення підготовчого провадження ще на тридцять днів. Вказаною ухвалою зобов`язано товариство з обмеженою відповідальністю «Лідергаз» надати суду докази (пояснення), що товариство є безпосереднім споживачем придбаного у публічного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» природного газу у 2012-2013 роках за договором на купівлю-продаж природного газу №ЛГаз-01/2012 від 14.12.2012 року.

15 січня 2020 року судом задоволено клопотання приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» про витребування доказів, зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг надати суду інформацію щодо наявності у ПрАТ «Концерн Стирол» ліцензії на постачання природного газу в період з 01.11.2012 року по 30.04.2013 року.

15 січня 2020 року судом повернуто без розгляду заяву приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» про збільшення позовних вимог у справі за позовом приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.09.2013 року № /4909/10/40-20 та № /4907/10/40-20.

Ухвалою суду від 15 січня 2020 року залучено до участі у справі № 805/15952/13-а як другого відповідача Офіс великих платників податків ДПС.

Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вважав спірні податкові повідомлення-рішення законними та обґрунтованими. Більш детальні пояснення виклав у відзиві на позов та інших заявах по суті справи, мотивувальна частина яких, аналогічна тим обставинам, що викладені у акті перевірки.

Заслухавши пояснення представника відповідача, розглянувши подані сторонами заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги та заперечення, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, суд встановив наступне.

Позивач приватне акціонерне товариство «КОНЦЕРН СТИРОЛ» (місцезнаходження 84610, Донецька обл., місто Горлівка, вулиця Горлівської Дивізії, будинок 10, ), є юридичною особою, перебуває на обліку, як платник податків в Офісі великих платників податків ДПС.

Судом встановлено, що в період з 20.06.2013 року по 20.08.2013 року СДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» (код за ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Лідергаз» () та ДК «Укртрансгаз» (ЄДРПОУ) 30019801), а саме: по операціях з придбання та постачання природного газу за період з 01.11.2012 року по 30.04.2013 року, про що складений акт від 21.08.2013 року № 113/40-20-05761614 (далі акт від 21.08.2013 року).

Згідно висновку цього акту вбачається про порушення ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ»:

- абз 3 п. 188.1 ст. 188, п. 200.1, п. 200.2, п. 200.3, пп. «б» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду податкової декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року на суму 9 105 489,00 грн.;

- абз. 3 п. 188.1 ст. 188, п. 2001.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді що перевірявся на загальну суму 34 436 964,05 грн., у тому числі по періодах: у грудні 2012 року на 23 717 464,05 грн., у березні 2013 року на 8 575 600,00 грн., у квітні 2013 року на 2 134 900,00 грн. (т.1 а.с. 74-75).

Так, проведеною перевіркою було встановлено, що позивач імпортував природний газ за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 від компанії Ostchem Holding Limited (Кіпр), та який звільнений від оподаткування податком на додану вартість при розмитненні у відповідності до п.197.14 ст.197 Податкового кодексу України. Постачання природного газу відбувалось згідно контракту від 10 березня 2011 року № 352 та додатковими угодами до цього контракту, якими визначено контракту вартість газу в січні 2012 року червні 2013 року в розмірі 430 доларів США за 1000 куб. м. без ПДВ. Загальна вартість контракту встановлена сторонами в розмірі 2 271 242 809,05 доларів США.

Надалі, як слідує зі змісту акту від 21.08.2013 року, позивач реалізовував природний газ на адресу ТОВ «Лідергаз» у грудні 2012 року квітні 2013 року за ціною, яка є нижчою за митну вартість цього ж газу згідно з даними вантажних митних декларацій за період з 01.02.2012 року по 30.04.2012 року, а саме:

- по природному газу, що було реалізовано у грудні 2012 року у підземних сховищах газу та в пунктах приймання-передачі газу в ПСГ (підземне сховище газу) в газотранспортну систему, середньозважена вартість придбання газу, закачаного до ПСГ протягом лютого-листопада 2012 року, склала 3435,98 грн./тис.куб.м.;

- по природному газу, що було реалізовано у грудні 2012 року у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України з Російською Федерацією, ціна придбання згідно з імпортною ВМД № 000008 від 15.01.2013 року склала 3436,99 грн./тис.куб.м.;

- по природному газу, що було реалізовано у березні 2013 року у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України з Російською Федерацією, ціна придбання згідно з імпортними ВМД № 000009 від 15.04.2013 року та № 000100 від 15.04.2013 року склала 3436,99 грн./тис.куб.м.;

- по природному газу, що було реалізовано у квітні 2013 року у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України з Російською Федерацією, ціна придбання згідно з імпортною ВМД № 000134 від 15.05.2013 року склала 3436,99 грн./тис.куб.м.

Таким чином, ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» занижено базу оподаткування на загальну суму в розмірі 217 712 267,24 грн., у тому числі по періодах: у грудні 2012 року на 2 584 442 403,71 грн., у березні 2013 року на 687 398 000,00 грн. та у квітні 2013 року на 171 849 500,00 грн. (т.1 а.с. 97, додаток 8 до акту від 21.08.2013 року).

Отже, як визначив відповідач, в порушення п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» занижено базу оподаткування операцій з постачання природного газу, ввезеного на митну територію України, внаслідок його реалізації нижче митної вартості, з якої були визначені податки і збори, що справляються під час їх митного оформлення, у зв`язку з чим занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 43 542 453,45 грн., у тому числі: за грудень 2012 року на 32 822 953,45 грн., за березень 2013 року на 8 575 600,00 грн., за квітень 2013 року на 2 143 900,00 грн. (т.1 а.с. 40, арк. акту від 21.08.2013 року 34, 46-47).

Крім того, в результаті наведеного порушення, перевіркою також встановлено завищення ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24) податкового декларації з податку на додану вартість за грудень 2012 року на суму 9 105 489,00 грн. (т.1 а.с. 47, арк. акту від 21.08.2013 року 41).

Таким чином, за результатами акту від 21.08.2013 року СДІ прийняті податкові повідомлення-рішення:

- за формою «В4» від 09 вересня 2013 року № /4909/10/40-20 про зменшення ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за грудень 2012 року по податковій декларації від 21.01.2013 року № на 9 105 489,00 грн. (т.1 а.с. 112);

- від 09 вересня 2013 року № /4907/10/40-20 про збільшення ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» суму грошового зобов`язання за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), 14010100» на 43 046 205,00 грн. (у тому числі: за основним платежем 34 436 964,00 грн., за штрафними санкціями 8 609 241,00 грн.) (т.1 а.с. 112).

Як слідує з матеріалів справи, ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» (Покупець) укладено з Ostchem Holding Limited (Продавець) контракт від 10 березня 2011 року № 352 про купівлю-продаж природного газу (т.2 а.с. 1-4).

За умовами цього контракту Продавець приймає на себе зобов`язання передати, а Покупець прийняти та оплатити в період з 01.04.2011 року по 31.12.2011 року природний газ на умовах DAР кордон Російська Федерація/Україна та/або кордон Белорусія/Україна Пункт Поставки, згідно правилам «Інкотермс-2010» у кількості 1 416 975,0 куб.м. Продавець подає газ у газотранспортну систему України через відкрите акціонерне товариство «Газпром» (РФ) або будь-яку іншу повноважену газотранспортну компанію у загальному потоці газу. Контрактна ціна на природний газ встановлена у розмірі 280,00 доларів США за 1000 (одна тисяча) куб.м. без ПДВ. Термін дії Контракту з моменту його підписання сторонами до 31 12.2011 року в частині поставок, а в частині розрахунків до їх повного погашення.

Між Сторонами Контракту від 10.03.2011 року № 352 також укладені додаткові угоди, з огляду на які вбачається, що крім інших пунктів Контракту також змінювалась ціна на імпортований газ, а саме:

- додатковою угодою від 17.06.2011 року контрактна ціна на природний газ, який поставляється у липні-грудні 2011 року встановлена на рівні 320,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ. (т.2 а.с. 7);

- додатковою угодою від 28.07.2011 року контрактна ціна на природний газ, який поставляється у липні 2011 року встановлена на рівні 320,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється в серпні-грудні 2011 року встановлена на рівні 367,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ (т.2 а.с. 8);

- додатковою угодою від 30.09.2011 року контрактна ціна на природний газ, який поставляється у квітні-червні 2011 року встановлена на рівні 280,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ.; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у липні 2011 року встановлена на рівні 280,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у серпні-вересні 2011 року встановлена на рівні 367,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у жовтні-грудні 2011 року встановлена на рівні 412,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ (т.2 а.с. 11);

- додатковою угодою від 28.12.2011 року контрактна ціна на природний газ, який поставляється у квітні-червні 2011 року встановлена на рівні 280,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ.; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у липні 2011 року встановлена на рівні 320,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у серпні-вересні 2011 року встановлена на рівні 367,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у жовтні-грудні 2011 року встановлена на рівні 412,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у січні-грудні 2012 року встановлена на рівні 430,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ (т.2 а.с. 12);

- додатковою угодою від 29.12.2012 року контрактна ціна на природний газ, який поставляється у квітні-червні 2011 року встановлена на рівні 280,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ.; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у липні 2011 року встановлена на рівні 320,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у серпні-вересні 2011 року встановлена на рівні 367,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у жовтні-грудні 2011 року встановлена на рівні 412,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у січні 2012року - червні 2013 року встановлена на рівні 430,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ (т.2 а.с. 18);

- додатковою угодою від 27.06.2013 року контрактна ціна на природний газ, який поставляється у квітні-червні 2011 року встановлена на рівні 280,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ.; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у липні 2011 року встановлена на рівні 320,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у серпні-вересні 2011 року встановлена на рівні 367,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у жовтні-грудні 2011 року встановлена на рівні 412,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ; контрактна ціна на природний газ, який поставляється у січні 2012 року-грудні 2013 року встановлена на рівні 430,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ. Строк дії Контракту з моменту його підписання сторонами до 31.12.2013 року в частині поставок, а в частині розрахунків до повного погашення. (т.2 а.с. 19).

Отже ціна на імпортований природний газ в період з січня 2012 року по грудень 2013 року (тобто, в перевіряємих періодах грудень 2012 року, квітень-березень 2013 року) складала 430,00 доларів США за 1000,0 куб.м. без ПДВ.

Відповідно до вантажно-митних декларацій природний газ поставлявся за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 без податку на додану вартість.

Так, згідно з пунктом 197.14 статті 197 Податкового кодексу України звільняються від оподаткування операції із ввезення на митну територію України природного газу за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00.

В подальшому імпортований газ реалізований товариству з обмеженою відповідальністю «Лідергаз» (ТОВ «Лідергаз»).

Між ПАТ «КОНЦЕРН СТИРОЛ» (Продавець) та ТОВ «Лідергаз» (Покупець) укладено договір від 14.12.2012 року № ЛГаз-01/2012 на купівлю-продаж природного газу у періоді з 01.12.2012 року по 31.12.2013 року обсягом до 2 670 000,0 тис. куб.м.

Умовами пункту 5 цього договору визначена ціна на природний газ.

Так, ціна за 1000 куб.м. природного газу на момент укладення цього договору у разі передачі імпортованого газу у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях (ГВС), які знаходяться на кордоні України з Російською Федерацією та в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему складає 3222,6 грн. без ПДВ, ПДВ 20 % - 644,52 грн., всього з ПДВ 3867,12 грн.

Ціна за 1000 куб.м. природного газу на момент укладення цього договору у підземних сховищах газу (ПСГ) складає 3206,10 грн. без ПДВ, ПДВ 20% - 641,22 грн., всього з ПДВ 3847,32 грн.

У разі зміни НКРЕ ціни на природний газ, вона є обов`язковою для сторін за цим договором з моменту введення її в дію, про що сторонами підписується додаткова угода до цього договору.

Строк дії договору з 01.12.2012 року до 30.04.2013 року (згідно додатковим угодам) в частині реалізації природного газу, в частині проведення розрахунків за газ до повного погашення заборгованості (т.2 а.с. 85-88).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Операції з імпортної поставки природного газу звільнені від оподаткування податком на додану вартість при розмитненні на підставі пункту 197.14 ст.197 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі ПК).

Згідно з абзацом 3 пункту 188.1 статті 188 ПК база оподаткування операцій з постачання товарів, ввезених платником на митну територію України, визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче митної вартості товарів, з якої були визначені податки і збори, що справляються під час їх митного оформлення, з урахуванням акцизного податку та ввізного мита, за винятком податку на додану вартість, що включаються в ціну товарів/послуг згідно із законом.

Водночас відповідно до абзацу 4 пункту 188.1 статті 188 ПК у разі якщо постачання товарів/послуг здійснюється за регульованими цінами (тарифами), база оподаткування визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за такими цінами (тарифами).

Закон України «Про ціни і ціноутворення» від 21.06.2012 № 5007-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 5007-VI) визначає основні засади цінової політики і регулює відносини, що виникають у процесі формування, встановлення та застосування цін, а також здійснення державного контролю (нагляду) та спостереження у сфері ціноутворення.

Згідно із статтею 13 Закону № 5007-VI державне регулювання цін здійснюється Кабінетом Міністрів України, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень шляхом: 1) установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання: фіксованих цін; граничних цін; граничних рівнів торговельної надбавки (націнки) та постачальницько-збутової надбавки (постачальницької винагороди); граничних нормативів рентабельності; розміру постачальницької винагороди; розміру доплат, знижок (знижувальних коефіцієнтів); 2) запровадження процедури декларування зміни ціни та/або реєстрації ціни.

Відповідно до пункту 39.10 статті 39 ПК у разі якщо ціни на товари (роботи, послуги) підлягають державному регулюванню згідно із законодавством, звичайною вважається ціна, встановлена відповідно до принципів такого регулювання.

Пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» від 08.07.2010 № 2467-VI (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 2467-VI) визначено, що власник природного газу - особа незалежно від форми власності і сфери управління, якій належить природний газ на праві власності, у тому числі на праві, що виникає на підставі договорів про спільну діяльність.

Згідно з пунктом 6 газопостачальне підприємство (далі постачальник) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює постачання природного газу безпосередньо споживачам згідно з укладеними договорами.

Пунктом 20 частини першої статті 1 Закону № 2467-VI визначено, що ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу природного газу, надання послуг з його транспортування, зберігання, розподілу та постачання.

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 1 Закону № 2467-VI суб`єкт ринку природного газу - власник природного газу, газодобувне, газорозподільне, газотранспортне підприємство (оператор), замовник, постачальник, споживач та інші фізичні або юридичні особи, відносини між якими встановлюються на підставі Договорів.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 2467-VI державне регулювання діяльності суб`єктів ринку природного газу, в тому числі суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, які діють на суміжних ринках, здійснюється Кабінетом Міністрів України, національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, та центральними органами виконавчої влади в межах їх повноважень.

Пунктами 1, 3 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 № 1059/2011 (чинним на час виникнення спірних правовідносин) (далі Положення № 1059/2011), установлено, що НКРЕ є органом державного регулювання діяльності в енергетиці. Основними завданнями НКРЕ є, зокрема: державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання, що провадять діяльність на суміжних ринках, у сферах електроенергетики, теплопостачання в частині діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках із використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії (далі -сфера теплопостачання), на ринках природного газу, нафтового (попутного) газу, газу (метану) вугільних родовищ та газу сланцевих товщ (далі природний газ), нафти та нафтопродуктів; забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сфері енергетики та нафтогазовому комплексі.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 Положення № 1059/2011 НКРЕ відповідно до покладених на неї завдань установлює, зокрема, граничні рівні цін на природний газ для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, для промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання.

Відповідно до Законів України «Про засади функціонування ринку природного газу» «Про природні монополії», «Про ціни і ціноутворення», «Про трубопровідний транспорт», «Про нафту і газ», Указу Президента України від 14.03.1995 № 213 «Про заходи щодо забезпечення діяльності Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України» (із змінами), розпорядження Кабінету Міністрів України від 28.05.2005 № 167-р «Про схвалення комплексного плану заходів із забезпечення фінансової стабілізації підприємств паливно-енергетичного комплексу» та з метою забезпечення прозорості процедури прийняття соціально важливих рішень щодо рівня тарифів Національна комісія регулювання електроенергетики України затверджено Порядок формування тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання, закачування, зберігання та відбору природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 28.07.2011 № 1384 (далі Порядок № 1384).

Відповідно до пункту 1.2 Порядку № 1384 цей порядок застосовується Національною комісією регулювання електроенергетики України при формуванні тарифів, зазначених у пункті 1.3 цього Порядку, та поширюється на всіх суб`єктів, які провадять господарську діяльність з транспортування, розподілу, постачання, закачування, зберігання та відбору природного газу.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку № 1384 цей порядок установлює механізм формування, зокрема, тарифу на постачання природного газу за регульованим тарифом.

У відповідності до вимог пункту 1.4 Порядку № 1384 тариф на постачання природного газу за регульованим тарифом установлений НКРЕ розмір оплати замовником вартості послуг постачання газопостачальним підприємством 1000 кубічних метрів природного газу.

За пунктом 2.10 Порядку № 1384 тариф на постачання природного газу за регульованим тарифом є фіксованим розміром платежу замовником послуги з постачання 1000 кубічних метрів природного газу на території здійснення ліцензованої діяльності відповідного газопостачального підприємства та застосовується цим підприємством при розрахунках із замовниками цієї послуги.

Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, «Про встановлення граничного рівня ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання» від 31.10.2012 № 1395, від 30.11.2012 №1559, від 28.12.2012 №1849, від 31.01.2013 №74, від 28.02.2013 №207, від 01.04.2013 №368 установлений граничний рівень ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб`єктів господарювання без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом на рівні 3509,00 грн. за 1000 куб.м.

Відповідно до пункту 2 Порядку розрахунку граничного рівня ціни на природний газ, який постачається для промислових споживачів та інших суб`єктів господарської діяльності, затвердженого постановою НКРЕ від 19.12.2003 № 1391, граничний рівень ціни на природний газ максимально допустимий рівень ціни за 1000 куб. м природного газу, який постачається для промислових споживачів.

Отже, Закон України «Про ціни і ціноутворення» визначає органами, що здійснюють державне регулювання цін, зокрема шляхом установлення обов`язкових для застосування суб`єктами господарювання граничних цін, Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Закон України «Про засади функціонування ринку природного газу визначає Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, органами, що здійснюють державне регулювання діяльності суб`єктів ринку природного газу.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, у Положенні № 1059/2011 визначена як орган державного регулювання діяльності в енергетиці, основним завданням якого є, зокрема, державне регулювання діяльності, зокрема, суб`єктів господарювання, що проводять діяльність на ринках природного газу; забезпечення проведення цінової і тарифної політики у сфері енергетики та нафтогазовому комплексі.

Відповідно до покладених завдань Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, має повноваження на установлення, зокрема граничних цін на природний газ для споживачів установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, промислових споживачів та для інших суб`єктів господарювання.

З метою виконання покладених законодавством завдань Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, постановою від 28.07.2011 № 1384 затвердила Порядок формування тарифів на послуги, зокрема на послуги постачання природного газу, який визначає механізм формування тарифу на постачання природного газу за регульованим тарифом. У порядку визначено, що цей порядок поширюється на всіх суб`єктів, які проводять господарську діяльність, зокрема, з постачання природного газу (пункт 1.2, 1.3 Порядку № 1384).

Водночас у пункті 1.4 Порядку № 1384 визначено, що тарифом на постачання природного газу за регульованим тарифом є установлений розмір оплати замовником вартості послуг постачання газопостачальним підприємством, а у пункті 2.10 цього Порядку визначено, що тариф на постачання природного газу за регульованим тарифом є фіксованим розміром платежу замовником послуги на території здійснення ліцензованої діяльності відповідного газопостачального підприємства та застосовується цим підприємством при розрахунках із замовником послуги. Своєю чергою, пункт 6 статті 1 Закон України «Про засади функціонування ринку природного газу» визначає газопостачальне підприємство як суб`єкта господарювання, що здійснює постачання природного газу безпосередньо споживачам згідно з укладеними договорами на підставі ліцензії.

Отже, визначений Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, тариф на постачання природного газу за регульованим тарифом за 1000 куб.м, є фіксованим розміром платежу на території здійснення тільки ліцензованої діяльності відповідного газопостачального підприємства, який застосовується таким газопостачальним підприємством суб`єктом господарювання, що здійснює постачання природного газу на підставі ліцензії безпосередньо споживачам.

Суд звертає увагу, що як підтверджено матеріалами справи та не заперечувалось сторонами у ПрАТ «Концерн Стирол» відсутня ліцензія на постачання природного газу в період з 01.11.2012 року по 30.04.2013 року. Згідно листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27.01.2020 року №1041/15/7-20, в період з 01.11.2012 року по 30.04.2013 року ПрАТ «Концерн Стирол» () не зверталося до попереднього регулятора ринку природнього газу за отриманням ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання природнього газу і, відповідно, ліцензій у даний період не мало (а.с. 189, т. 5).

Крім того, суду не надано доказів того, що товариство з обмеженою відповідальністю «Лідергаз» є безпосереднім споживачем придбаного у публічного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» природного газу у 2012-2013 роках за договором на купівлю-продажу природного газу №ЛГаз-01/2012 від 14.12.2012 року.

Отже, при здійсненні операцій з постачання природного газу, ввезеного на митну територію України, ПАТ «Концерн «Стирол» повинен був визначати базу оподаткування ПДВ, керуючись абз.3 п. 188.1 ст.188 Податкового кодексу України, який є спеціальною нормою при визначені бази оподаткування операцій з постачання товарів, ввезених платником на митну територію України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 09.03.2013 року №/4909/10/40-20, №/4907/10/40-20, видано на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Таким чином, позовні вимоги приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» до Офісу великих платників податків ДФС, Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.03.2013 року №/4909/10/40-20, №/4907/10/40-20 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН СТИРОЛ» (місцезнаходження 84610, Донецька обл., місто Горлівка, вулиця Горлівської Дивізії, будинок 10, ) до Офісу великих платників податків ДФС (місцезнаходження: вулиця Дегтярівська, будинок 11, місто м. Київ, 04119, ), Офісу великих платників податків ДПС (місцезнаходження: вулиця Дегтярівська, будинок 11, місто м. Київ, 04119, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.03.2013 року №/4909/10/40-20, №/4907/10/40-20 відмовити повністю.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини 05 березня 2020 року.

Повне судове рішення складено 16 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Лазарєв