Справа № 640/4691/20
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

12 березня 2020 року м. Київ № 640/4691/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Смолій І.В., розглянувши заяву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, -

встановив:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 (надалі - заявник) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 25.02.2020 №670/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

05.03.2020 ОСОБА_1 подано клопотання про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 25.02.2020 №670/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», згідно з яким тимчасово заблоковано доступ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці до набрання законної сили рішенням у даній справі.

В обґрунтування клопотання заявник зазначив, що в разі не зупинення дії спірного наказу останній буде позбавлений можливості здійснювати незалежну професійну діяльність, отримувати дохід, що призведе до неможливості сплачувати орендну плату за приміщення, платити заробітну плату особам, які перебувають з ним у трудових відносинах. Крім того, у позивача, як приватного нотаріуса, є зобов`язання перед державою у вигляді сплати податків, незважаючи на фактичне зупинення його діяльності. А в силу приписів частини четвертої статті 3 Закону України "Про нотаріат" нотаріус не може займатися підприємницькою, адвокатською діяльністю, бути засновником адвокатських об`єднань, перебувати на державній службі або службі в органах місцевого самоврядування, у штаті інших юридичних осіб, а також виконувати іншу оплачувану роботу, крім викладацької, наукової і творчої діяльності.

Крім того, заявник зазначає, що оскаржуваний наказ фактично позбавляє можливості отримувати дохід від своєї професійної діяльності, а також у заявника є зобов`язання перед державою у вигляді сплати податків не зважаючи на фактичне зупинення діяльності.

В умовах тимчасового блокування доступу, як зазначає заявник, останній позбавлений законної можливості здійснювати незалежну професійну діяльність. В зв`язку з обмеженнями встановленими для нотаріусів, заявник не може займатися іншою діяльністю, не матиме засобів для існування. Не можливість здійснювати професійну діяльність, або суттєве обмеження в її здійсненні може привести до непоправимих наслідків, відсутність джерела доходу заявник не взмозі буде виплачувати заробітну плату найманим працівникам, які перебувають в трудових відносинах із заявником, а також здійснювати оплату орендованого приміщення.

А тому, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 25.02.2020 №670/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до частини першої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно частини другої вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При розгляді та вирішенні даного клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Iрланді1» (Заява №50389/99) Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як нагопошується у рішенні Європейський суд з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів» (заява № 21948/04), ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп-2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своє суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Розглянувши зазначену заву, суд приходить до висновку про її обґрунтованість, виходячи з того, що не вжиття заходів забезпечення позову, тягне для заявника, негативні наслідки, тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статьчми 150, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд м. Києва, -

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України від 25.02.2020 року №670/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень», згідно з яким тимчасово заблоковано доступ приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Відповідно до частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.В. Смолій