Справа № 2340/2843/18
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/2843/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.В. Гаращенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого-судді: Черпіцької Л.Т.
суддів:Пилипенко О.Є., Собківа Я.М.
за участю секретаря:Закревської І.Л.,
представника відповідачаПотієнко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління ДФС у Черкаській області звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з ОСОБА_1 на користь державного бюджету через Головне управління ДФС у Черкаській області податковий борг на суму 110693 грн. 58 коп.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року адміністративний позов задоволено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач правом на адміністративне та судове врегулювання донарахованих йому сум грошових зобов`язань, не скористався, а тому був зобов`язаний сплатити визначені податковим органом суми узгодженого податкового боргу в добровільному порядку.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що рішення було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що податкові зобов`язання є неузгодженими, оскільки податкові повідомлення-рішення та податкова вимога не були ним отримані. А також наголошує на неправомірності здійснених донарахувань податковими повідомленнями-рішеннями.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в її задоволенні відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебуває на обліку як платник податків і зборів в Черкаській ОДПІ ГУ ДФС у Черкаській області (Канівське відділення) та має непогашений податковий борг перед бюджетом, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 02.02.2018 № на суму 95904 грн. 21 коп. та № на суму 7992 грн. А також за відповідачем обліковується пеня в сумі 6797 грн. 37 коп.

Доказів оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень суду не надано.

Контролюючим органом на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ф» від 14.03.2018 №21094-17 на суму 110693 грн. 58 коп.

В той же час, колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що у податкових повідомленнях-рішеннях від 02.02.2018 № на суму 95904 грн. 21 коп.; та № на суму 7992 грн. зазначено адресу платника податків: АДРЕСА_1 .

Згідно вступної та описової частин акта перевірки від 15 грудня 2017 року №528/23-00-13-0214/ НОМЕР_1 позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно листа Виконавчого комітету Канівської міської ради Черкаської області від 18.07.2018 №2340/2843/183433/18 останнє відоме місцепроживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 .

В матеріалах справи також міститься довідка від 16.09.2019 №270, видана завідувачем гуртожитку та директором Канівського коледжу культури і мистецтв, про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , але з 02.02.2017 за даною адресою не проживає.

Разом з цим, адресою місцепроживання ОСОБА_1 в паспорті громадянина України також зазначено АДРЕСА_4 .

На підтвердження направлення на адресу відповідача вищевказаних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги позивач додав до позовної заяви копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 379 направленого 05.02.2018, згідно якого 06.02.2018 ОСОБА_2 отримав поштову кореспонденцію за адресою АДРЕСА_2 . А також додано поштовий конверт з повідомленням про вручення поштового відправлення 290, направленого 10.04.2018 на адресу: АДРЕСА_3 ., яке повернено за закінченням терміну зберігання.

Зважаючи на встановлені обставини вбачається, що, по-перше, адреси, на які направлялись податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, а також зазначені в них, унеможливлювали їх отримання ОСОБА_3 .

По-друге, реквізити поштових відправлень, що містяться в матеріалах справи (а.с. 6,9), не дають підстав для висновку, які саме документи направлялись ОСОБА_1 .

Так, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення 379, яке за датою найближчим до дати прийняття податкових повідомлень-рішень, його було направлено за адресою: АДРЕСА_2 , проте в самих рішеннях заначено іншу адресу: АДРЕСА_3 .

Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Кодексу платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

В силу вимог підпункту 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 58.2 ст. 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 58.3 цієї статті податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За винятком випадків оскарження податкового повідомлення-рішення, законодавство пов`язує виникнення у фізичної особи обов`язку сплатити грошове зобов`язання із фактом особистого вручення їй чи законному представникові податкового повідомлення-рішення або надсилання його рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем проживання або останнім відомим місцезнаходженням.

Для встановлення факту направлення (вручення) фізичній особі податкового повідомлення-рішення поштою у встановленому законодавством порядку, дослідженню підлягають:

відповідність адреси одержувача у поштовому відправленні місцю проживання або останньому відомому місцезнаходженню фізичної особи;

повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, в якому зазначено дату вручення або причини невручення;

відповідність дати відправлення на корінці податкового повідомлення-рішення даті, зазначеній у повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення тощо.

З огляду на викладене та беручи до уваги додатково встановлені обставини, колегія суддів вважає не підтвердженим податковим органом факт направлення відповідачу у справі податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги.

Даний висновок також узгоджується із правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 24 січня 2019 року у справі №826/14361/16.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Колегія суддів окремо звертає увагу на те, що у справах про стягнення боргу предметом доказування мають бути обставини не стосовно законності податкового повідомлення-рішення, на підставі якого здійснюється стягнення, а які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Даний висновок також узгоджується із правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 травня 2019 року у справі №807/2011/16.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів не вбачає підстав для залишення судового рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року скасувати та прийняти в цій частині нове рішення.

Відмовити Головному управлінню ДФС у Черкаській області у задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 06 березня 2020 року.
Головуючий суддя:Л.Т. Черпіцька
Судді:О.Є. Пилипенко
Я.М. Собків