Справа № 553/985/17
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/985/17
Провадження № 2-а/553/2/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02.03.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Іжик А.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону №1 УПП у м. Полтава ДПП НП України Детюк Руслана Валентиновича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови інспектора патрульної поліції №1 батальйону №1 УПП у м. Полтава ДПП НП Детюк Р.В. БР № 436650 від 13.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону №1 УПП у м. Полтава ДПП НП України Детюк Руслана Валентиновича про скасування постанови інспектора патрульної поліції №1 батальйону №1 УПП у м. Полтава ДПП НП Детюк Р.В. БР № 436650 від 13.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 21 квітня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

Згідно ухвали суду від 15 вересня 2017 року провадження у справі зупинено, за клопотання позивача по справі, в зв`язку з виїздом закордон на навчання.

Ухвалою суду від 03 січня 2020 року поновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду.

Згідно ухвали суду від 23 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву про слуханння справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, в судове засідання не з`явився, але надав на адрес суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову заперечував.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Суд, вислухавши думку позивача у справі, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 квітня 2017 року у м. Полтава ОСОБА_1 у м. Полтава, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті вул. П.Мстислава та пров. Весняний, з виїздом на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 14.6.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

З даною постановою позивач не погодився, оскільки остання є безпідставною та підлягає скасуванню, так як відповідач, зупинивши позивача 13.04.2017 року о 20 год. 18 хв. у м. Полтава по вул. П. Мстислава,68, звинуватив у тому, що він здійснив обгін автомобіля на перехресті з виїздом на зустрічну смугу. 13 квітня 2017 року о 20 год. 18 хв., відповідачем було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАп. При цьому, відповідачем винесено дану постанову без урахування конкретної дорожньої обстановки, швидкості автомобілем, який він обігнав, відсутності дорожньої розмітки та попереджувальних знаків щодо наявності перехрестя або забороняючих обгін, наявності сміттєвих баків, перешкоджаючих заздалегідь побачити перехрестя, свідків правопорушення не було опитано.

В обґрунтування своїх тверджень, позивачем вказувалось про те, що відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд проведено на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем розташування органу. В результаті чого відповідачем було порушено право позивача на користування в повному обсязі своїми правами, що призвело до порушення з`ясування обставин справи , що вплинуло на думку позивача на об`єктивність та повному розгляду справи.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 6 Закону України Про Національну поліцію поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України Про Національну поліцію під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України Про дорожній рух учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України Про дорожній рух визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України Про дорожній рух встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують зазначені Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що спірна постанова винесена відповідачем, з підстав, що 13 квітня 2017 року у м. Полтава ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті вул. П.Мстислава та пров. Весняний, з виїздом на смугу зустрічного руху, чим порушив п. 14.6.а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП, настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Відповідачем, на підтвердження своєї позиції по справі, надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що автомобіль, яким керував ОСОБА_1 здійснив обгін на перехресті вул. П. Мстислава та пров. Весняний, з виїздом на смугу зустрічного руху, котрий був продемонстрований правопорушнику під час зупинення та роз`яснено поліцейським в чому саме полягало порушення ним Правил дорожнього руху. При цьому, будь-яких заперечень щодо самого правопорушення та дій поліцейських ОСОБА_1 не висловлював та не зазначав у процесуальних документах.

Таким чином, факт порушення позивачем ч.2 ст.122 КУпАП підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом, який не був спростований позивачем.

Крім того, самим позивачем було надано запис з автомобільного реєстратора, який повністю узгоджується з відео записанимм з боді камери.

Твердження позивача ОСОБА_1 про те, що він не порушував вимог ПДР України, суд відхиляє з огляду на те, що з наявного відеозапису чітко вбачаються зазначені порушення.

Судом встановлено, що процедура розгляду справи після зупинки автомобіля фіксувалась на нагрудну камеру співробітника поліції, запис не переривався.

Суд констатує, що відповідачем процедура розгляду справи дотримана повністю, роз`яснені права та можливість надати пояснення, що підтверджується відеозаписом. З наданого відеозапису вбачається, що будь-якого упередження зі сторони поліцейського не було. Так, наявним відеозаписом підтверджується, що позивачу під час розгляду справи було роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 КУ, які йому були зрозумілі. Спілкування поліцейського із позивачем зафіксовано в хронологічному порядку як і відбувались усі події.

Наданий суду відеозапис з нагрудної камери є належним та допустимим доказом, узгоджується із іншими дослідженими доказами.

Отже, наявні в справі докази підтверджують, що 13.04.2017 року у м. Полтава ОСОБА_1 у м. Полтава, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив обгін на перехресті вул. П.Мстислава та пров. Весняний, з виїздом на смугу зустрічного руху, та як наслідок вчинив порушення вимог Правил дорожнього руху.

Суд визнає неспроможними твердження позивача ОСОБА_1 про те, що за автомобілем, який він обганяв, було перехрестя, яке він, як водій, не бачив, що виключає в його діях порушення Правил дорожнього руху. При цьому, позивачем вказувалось, що він керував транспортним засобом зі швидкістю 60 км/год та не міг бачити, що далі за напрямом руху є перехрестя, при цьому, ніяких попереджувальних знаків за напрямку руху транспортного засобу позивач не бачив, в зв`язку з їх безпідставністю, так як оглядовість зони перехрестя була достатньою для водія, а тому він повинен був рухатися у відповідності до вимог Правил дорожнього руху щодо проїзду перехрестя.

Суд приходить до висновку про те, що позивачем допущено порушення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, що підтверджується обставинами встановленими в ході судового розгляду.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позивачем в ході судового розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, що вказує про безпідставність позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 5, 8,9, 72, 243 , 251 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції України, , суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції роти № 1 батальйону №1 УПП у м. Полтава ДПП НП України Детюк Руслана Валентиновича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови інспектора патрульної поліції №1 батальйону №1 УПП у м. Полтава ДПП НП Детюк Р.В. БР № 436650 від 13.04.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП - відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко