Справа № 440/607/20
Суддя: О.В. Гіглава
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/607/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гіглави О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Протас О.М.,

представника позивача - Цвик М.В.,

представника відповідача - Бондаренко Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

04 лютого 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови начальника Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 17.12.2019 №158741 про стягнення з ОСОБА_1 відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" адміністративно-господарського штрафу в сумі 8500,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в товарно-транспортній накладній №400154 від 11.11.2019, якою оформлено перевезення вантажів автомобілем RENAULT д.р.н. НОМЕР_1 , у графі автомобільний перевізник не зазначено, що перевізником вантажу є ОСОБА_1 , а тому останній вважає, що не має відповідати за ці порушення. Також, позивач наголосив на тому, що підпунктом 2 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі-Порядок №879) визначено, що процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу проводиться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Разом з тим така методика вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу не є затвердженою, що свідчить про відсутність нормативів навантаження транспортних засобів з відповідним видом вантажу, та відповідно, про неможливість встановлення факту порушення вагових параметрів. Окрім цього, позивач зауважив, що чек зважування від 12.11.2019 не містить характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведення габаритно-вагового контролю. З урахуванням викладеного, вважає постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області від 17.12.2019 №158741 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 07.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 10:00 год. 02.03.2020, яке відкладалося на 14:30 год. 11.03.2020 /а.с.19/.

26.02.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с.23-28/ від Укртрансбезпеки, у якому останні заперечували стосовно позовних вимог та просили відмовити у їх задоволенні. Заперечення проти позовних вимог ґрунтуються на тому, що під час рейдової перевірки інспекторами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки зупинений транспортний засіб марки RENAULT д.р.н. НОМЕР_1 . Водієм для перевірки надана товарно-транспортна накладна від 11.11.2019 №000004353, де автомобільним перевізником визначено ФОП ОСОБА_1 . Під час проведення перевірки виявлено перевищення транспортним засобом вагових параметрів, а саме: навантаження на строєну вісь транспортного засобу-23,86 т, при допустимих 22 т. Зважування транспортного засобу проводилося на повіреному автоматичному приладі для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, який відповідає свідоцтву про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки. У зв`язку з виявленням зазначених порушень, державним інспекторами складено акт про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів №032858 від 12.11.2019, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу №035306 від 12.11.2019, розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів, та акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення пасажирів чи вантажів автомобільним транспортом №198076 від 12.11.2019. Відповідач наголосив на тому, що абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а відтак, застосування адміністративно-господарських санкцій до ОСОБА_1 є правомірним.

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 10.03.2020 /а.с. 65-66/, позивач наполягає на тому, що згідно товарно-транспортної накладної №400154 від 11.11.2019, яка оформлена з дотриманням вимог законодавства та відповідає правилам перевезення вантажів автомобільним транспортом, він не був перевізником і не здійснював господарської діяльності на автомобілі RENAULT д.р.н. НОМЕР_1 . Вважає, що товарно-транспортна накладна від 11.11.2019 №000004353, що надана відповідачем та де автомобільним перевізником визначено ФОП ОСОБА_1 не може братися до уваги, позаяк не є належним чином засвідчена у порядку встановленому законодавством. Наголосив на тому, що результати вимірювання не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем, проведення зважування лише один раз та не значне перевищення осьового навантаження. Додатково просив врахувати, що направлення не містить номеру та дати наказу Державної служби з безпеки на транспорті на підставі якого призначено рейдову перевірку.

Представник позивача в судовому засіданні 11.03.2020 позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 11.03.2020 заперечувала проти задоволення позовних вимог, з огляду на їх безпідставність.

Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, вид діяльності (код КВЕД 49.41) - вантажний автомобільний транспорт (основний), що не заперечується сторонами.

Судом із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 встановлено, що власником транспортного засобу з державними номерними знаками НОМЕР_1 є ОСОБА_2 /а.с. 7/.

12.11.2019 відповідно до направлення Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рейдову перевірку від 11.12.2019 №001295 (місце перевірки: Херсонська область, а/д Т-03-03 «Мар`янське-Берислав» (Р-37) 93 км (ГВК) інспекторами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки перевірений транспортний засіб марки RENAULT д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , який відповідно до товарно-транспортної накладної від 11.11.2019 №000004353 на вказаному автомобілі здійснював перевезення вантажу шроту соняшникового на замовлення ТОВ «Агропромислова компанія «Дніпроагро» від ТОВ «Агропромислова компанія «Дніпроагро» до ALPEX PROJECT LTD з пункту навантаження вул. Нова, 50-А, м. Верхівцеве, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область до пункту розвантаження вул. Айвазовського, 23-Б, м. Миколаїв (термінал «ВІБО-ТРАНС») /а.с. 34-37, 30, 39/.

За результатами перевірки інспекторами складені акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №032858 від 12.11.2019 /а.с. 45/, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу №035306 від 12.11.2019/а.с. 44/ та розрахунок плати за проїзд великовагових транспортних засобів (додаток до акту №032858 від 12.11.2019) /а.с. 43/.

Результати перевірки оформлені актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, в якому, зокрема, зафіксовано порушення пункту 22.5 ПДР, а саме, навантаження на строєву вісь складає 23860 кг при допустимому 22000 кг /а.с. 30/.

За змістом акту від 12.11.2019 №198076 водій ОСОБА_3 ознайомлений з цим актом, однак підписувати вказаний акт та надавати будь які пояснення водій відмовився /а.с. 30/.

05.12.2019 за вихідним №77411/33/24-19 ОСОБА_1 направлено повідомлення Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який призначений на 17.12.2019 з 10:00 год до 12:00 год /а.с. 31-33/.

17.12.2019 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області на підставі абзацу 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №158741 у розмірі 8500,00 грн за перевезення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу /а.с.29/.

Позивач 27.12.2019 подав скаргу до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якій просив скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №158741 від 17.12.2019 /а.с.10/.

Листом №136/03/15-20 від 11.01.2020 Державна служба України з безпеки на транспорті повідомила ОСОБА_1 про залишення скарги без задоволення, а постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №158741 від 17.12.2019-без змін /а.с.13-14/.

Позивач, не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №158741 від 17.12.2019, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступного висновку.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III).

Відповідно до статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з приписами статті 6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно з пунктом 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26, 27 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді адміністративно-господарського штрафу спірною постановою слугував висновок відповідача про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1301 від 10.10.2001, визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 Правила №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно приписів частини четвертої статті 48 Закону №2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Згідно приписів абзацу 14 частини першої статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачем надано до матеріалів справи копію товарно-транспортної накладної №400154 від 11.11.2019 /а.с.12/, оригінал якої оглянутий судом у судовому засіданні 11.03.2020, згідно з якою транспортний засіб марки RENAULT д.р.н. НОМЕР_1 з причепом д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 здійснював перевезення вантажу шроту соняшникового на замовлення ТОВ «Торгівельні мережі» Ольвія» від ТОВ «Торгівельні мережі» Ольвія» до ТОВ «ВІБО-ТРАНС» в квоту «COFCO RESOURCES S.A.», ТОВ «Торгівельні мережі» Ольвія» з пункту навантаження вул.Промислова, буд.4, смт. Братське, Миколаївська область до пункту розвантаження вул. Айвазовського, 23-Б, м. Миколаїв (термінал «ВІБО-ТРАНС»). Разом з тим, у графі автомобільний перевізник відсутні відомості.

Натомість, відповідач надав до матеріалів справи не засвідчену належним чином копію товарно-транспортної накладної від 11.11.2019 №000004353, згідно з якою транспортний засіб марки RENAULT д.р.н. НОМЕР_1 з причепом д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 здійснював перевезення вантажу шроту соняшникового (автомобільний перевізник ОСОБА_1 ) на замовлення ТОВ «Агропромислова компанія «Дніпроагро» від ТОВ «Агропромислова компанія «Дніпроагро» до ALPEX PROJECT LTD з пункту навантаження вул. Нова, 50-А, м. Верхівцеве, Верхньодніпровський район, Дніпропетровська область до пункту розвантаження вул. Айвазовського, 23-Б, м. Миколаїв (термінал «ВІБО-ТРАНС»).

Суд критично оцінює копію товарно-транспортної накладної від 11.11.2019 №000004353, оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано суду належним чином засвідченої копії цієї товарно-транспортної накладної, як і не надано оригіналу такої накладної, хоча вказана накладна була одним з основних документів на підставі даних якої ним прийнято рішення про притягнення до відповідальності саме ОСОБА_4 .

Суд зауважує, що доказів, які б спростовували правильність оформлення товарно-транспортної накладної від №400154 від 11.11.2019 чи підтверджували б її юридичну дефектність матеріали даної справи не містять, як не містять і обґрунтованих доводів відповідача щодо підстав застосування спірною постановою адміністративно-господарського штрафу саме до ОСОБА_1 .

Також, суд бере до уваги, що в копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 міститься інформація, що власником транспортного засобу з державними номерними знаками НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

Тобто, в спірному випадку позивач ОСОБА_1 не є автомобільним перевізником, до якого за приписами абзацу 1 частини першої статті 60 Закону №2344-III застосовується відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт у вигляді адміністративно-господарського штрафу.

Окрім цього, позивач стверджує, що підпунктом 2 пункту 2 Порядку №879 визначено, що процес вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу проводиться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології, проте така методика на сьогодні не є затвердженою.

Суд, при наданні оцінки таким доводам позивача, виходить з наступного.

Підпунктом 2 пункту 2 Порядку №879 передбачено, що вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з абзацом 3 Положення про Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 459 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Мінекономіки є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що, зокрема, забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності.

Станом на дату розгляду справи, Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, як центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності не затверджено методики процесу вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що виключає можливість проведення перевірки таких параметрів у спосіб, що визначений законом.

Також слід звернути увагу і на те, що єдиною методикою виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є лише Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор), атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію № 02-84-08.

Відповідач не надав суду обґрунтованих пояснень щодо можливості проведення процесу вимірювання (зважування) габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу у інший, ніж передбачений законодавством спосіб.

Відтак, суд констатує, що відповідач, здійснюючи вимірювання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу з державними номерними знаками НОМЕР_1 без наявності затвердженої у встановленому порядку Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України методики, діяв не у спосіб, що визначений законодавством.

Враховуючи зазначене, а також зважаючи на те, що ОСОБА_1 у спірному випадку не виступав в якості автомобільного перевізника і зворотнє відповідачем не доведено, суд доходить висновку про недопущення позивачем порушення, відповідальність за яке встановлена абзацом 14 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", у зв`язку з чим постанова управління про застосування адміністративно-господарського штрафу №158741 від 17.12.2019 підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В спірному випадку відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності свого рішення, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №158741 від 17.12.2019 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 8500,00 грн підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи слідує, що при зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн /а.с. 3/.

З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судового збору в указаній сумі.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (пр-т Перемоги, 14, м. Київ 135, 01135, ідентифікаційний код 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 158741 від 17.12.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13 березня 2020 року.

Суддя О.В. Гіглава