Справа № 300/1934/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1934/19 пров. № А/857/363/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Кузьмича С.М., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Державного підприємства «Сколівський військовий лісгосп» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у справі (головуючий суддя Кафарського В.В. у м. Івано-Франківськ повний текст складений 13.11.2019 року) адміністративним позовом заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області до Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» про визнання дій протиправним та скасування лісорубного квитка від 12.02.2019,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону (далі прокурор) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» (далі відповідач, ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат») в якому просив визнати протиправними дій щодо видачі лісорубного квитка від 12.02.2019 за №04 серії ІФ ЛРК №008431 та визнання протиправним і скасування лісорубного квитка від 12.02.2019 за №04 серії ІФ ЛРК №008431.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що службовими особами Сколівського військового лісгоспу, який є структурним підрозділом ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», всупереч нормам чинного законодавства при відсутності визначених законом дозвільних документів на затвердження лімітів та дозволу на проведення санітарно-вибіркових рубок виписано та видано лісорубний квиток №04 від 12.02.2019 серії ІФ ЛРК №008431, терміном до 31.12.2019 на проведення вибіркових санітарних рубок природно-заповідного фонду Національного природного парку «Сколівські Бескиди» та здійснено рубку дерев у кварталі 79 виділі 24 на площі 1,6 га, кварталі 79 виділі 29 на площі 1,9 га та кварталі 80 виділі 61 на площі 2,5 га Коростівського лісництва Сколівського військового лісгоспу. З вказаних обставин Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Сколівського військового лісгоспу ДП «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат», на підставі якої складено акт від 22.03.2019 №230/06/252, яким зафіксовані вказані порушення. Також прокурор вказує на те, що згідно висновку експерта Львівського НДІСЕ №3453 від 18.07.2019, розмір матеріальної шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу у результаті вищевказаної незаконної рубки дерев становить 3 320 869,00 грн.

.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року адміністративний позов задоволений частково. Визнано протиправними дії Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» щодо видачі лісорубного квитка від 12.02.2019 за №04 серії ІФ ЛРК №008431. Визнано протиправним лісорубний квиток від 12.02.2019 за №04 серії ІФ ЛРК №008431. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню. Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що лісорубний квиток № 04 від 12.02.2019 року був виписаний на підставі ліміту на використання природних ресурсів в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду з дотримання вимог Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів і за погодженням з Департаментом екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації, а тому вважає що своїми діями не порушувало чинного законодавства та інших нормативно-правових актів, на порушення яких вказує позивач щодо видачі оскаржуваного лісового квитка.

Прокурор та інші учасники справи в судові засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що Державною екологічною інспекцією у Львівській області в період з 12.03.2019 по 22.03.2019 здійснено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Сколівським військовим лісгоспом Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат».

Плановий захід державного нагляду (контролю) проведено за участю: посадових осіб та органу державного нагляду (контролю) з охорони навколишнього природного середовища Львівської області, керівника суб`єкта господарювання, головного лісничого та головного інженера.

За результатом перевірки складено акт №230/06/252, в якому відображено виявлені порушення. Вказано, зокрема, що лісорубний квиток №008431 від 12.02.2019 на проведення вибіркових санітарних рубок у 2019 році в Коростівському лісництві в межах господарської зони території природно-заповідного фонду Національного природного парку «Сколівські Бескиди» видано без затверджених Міністерством екології та природних ресурсів України відповідних лімітів на використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також без відповідного дозволу, що видається Львівською ОДА на площі 11,9 га об`ємом 1 683 куб. м.

На підставі даного лісорубного квитка проведено вирубку деревини на території Коростівського лісництва: квартал 79 виділ 24 площа 1,6 га загальним об`ємом 257 куб. м деревини; квартал 79 виділ 26 площа 2,2 га загальним об`ємом 296 куб. м деревини; квартал 79 виділ 28 площа 3,7 га загальним об`ємом 597 куб. м деревини; квартал 79 виділ 29 площа 1,9 га загальним об`ємом 358 куб. м деревини; квартал 80 виділ 61 площа 2,5 га загальним об`ємом 175 куб. м деревини.

Оскільки лісорубний квиток від 12.02.2019 за №008431 виданий з порушенням чинного законодавства, то вирубування дерев на вищевказаних ділянках проведено незаконно.

Враховуючи виявлені порушення, на підставі наказу №63-в від 28.03.2019 «Про створення комісії для проведення службового розслідування», комісією у складі головного лісничого, начальника відділу організації та проведення процедур державних закупівель, постачання і збуту, інженера відділу лісового господарства та лісоексплуатації проведено службове розслідування по факту виявлених порушень, за результатами якого 05.04.2019 складено Акт проведення службового розслідування по факту порушень, виявлених при проведенні планової перевірки Державної екологічною інспекцією у Львівській області, що вказані в акті проведення планового заходу від 22.03.2019 за №230/06.

Вказаний акт 05.04.2019 затверджений т.в.о. Директора ДП «Івано-Франківський військовий ліс промкомбінат» і підписаний членами комісії. У акті зазначено, що при видачі лісорубного квитка від 12.02.2019 за №008431 порушено приписи статті 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», а тому є підстави вважати видачу лісорубного квитка та проведення заготівлі деревини відповідно до даного лісорубного квитка незаконними.

Згідно з розрахунком розміру шкоди, що проведений відповідно до постанови КМУ від 24.07.2013 за №541, розмір шкоди визначено в сумі 3320869,00 грн. Даний розмір шкоди підтверджений висновком судової інженерно-екологічної експертизи від 18.07.2019 за №3453.

Суд першої інстанції задовольняючи частково адміністративний позов виходив з тих підстав, що відповідач протиправно видав оскаржуваний лісорубний квиток від 12.02.2019 за №04 серії НОМЕР_1 ЛРК НОМЕР_2 008431, оскільки такий видано без отримання дозволу та за відсутності затвердженого ліміту на використання природних ресурсів, що в свою чергу, потягло незаконну рубку дерев, а тому суд першої інстанції дійшов до висновку, що у матеріалах справи належними і допустимими доказами підтверджується протиправність дій Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» щодо видачі лісорубного квитка від 12.02.2019 за №04 серії ІФ ЛРК №008431. Відмовляючи в задоволенні решти позовних вимог щодо скасування лісорубного квитка суд першої інстанції виходив з тих підстав, що законом не визначено можливості анулювання документу дозвільного характеру, яким є лісорубний квиток, на підставі виявлення порушень, допущених при його видачі, за умови якщо припис контролюючого органу про усунення таких порушень раніше не був сформований.

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції переглядає апеляційну скаргу в межах щодо визнання протиправними дії відповідача щодо видачі лісорубного квитка від 12.02.2019 за №04 серії ІФ ЛРК №008431 та визнання протиправним лісорубного квитка від 12.02.2019 за №04 серії НОМЕР_1 ЛРК №008431.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 16 Лісового кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

Частиною 1 статті 17 Лісового кодексу України передбачено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Згідно з частиною 1 статті 19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі мають: 1) право самостійно господарювати в лісах; 2) виключне право на заготівлю деревини; 3) право власності на заготовлену ними продукцію та доходи від її реалізації; 4) право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законодавством; 5) право здійснювати відповідно до законодавства будівництво доріг, спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель і споруд, необхідних для ведення лісового господарства.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 19 Лісового кодексу України визначено, що постійні лісокористувачі зобов`язані: дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Згідно до статті 45 Лісового кодексу України, лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.

Пунктами 3, 4 частини 1 статті 46 Лісового кодексу України встановлено, що лісовпорядкування передбачає, у тому числі, інвентаризацію лісового фонду України з визначенням породного та вікового складу деревостанів, їх стану, якісних і кількісних характеристик лісових ресурсів; виявлення деревостанів, що потребують рубок, з метою поліпшення якісного складу лісів.

Лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства. (ст. 47 Лісового кодексу України)

Статтею 48 Лісового кодексу України закріплено, що у матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування.

Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування.

У проекті організації та розвитку лісового господарства визначаються і обґрунтовуються основні напрями організації і розвитку лісового господарства об`єкта лісовпорядкування з урахуванням стану та перспектив економічного і соціального розвитку регіону.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються в установленому порядку органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, за погодженням відповідно з органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Положеннями частини 1, 3, 6 статті 69 Лісового кодексу України встановлено, що спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Спеціальний дозвіл на інші види спеціального використання лісових ресурсів видається власниками лісів або постійними лісокористувачами. Форми спеціальних дозволів і порядок їх видачі затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 року №761, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів. Лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства (далі органи Держлісагентства) на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

Отже, здійснення спеціального використання лісових ресурсів, у тому числі в частині видачі лісорубних квитків, повинно здійснюватися постійним лісокористувачем на основі матеріалів лісовпорядкування.

Згідно статті 70 Лісового кодексу України деревина заготовлюється також під час здійснення лісогосподарських заходів, не пов`язаних з використанням лісових ресурсів (поліпшення якісного складу лісів), та під час проведення інших заходів (розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв`язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо).

За приписами пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил поліпшення якісного складу лісів» №724 від 12.05.2007 (далі Правила №724) під час проведення рубок формування і оздоровлення лісів застосовуються такі рубки: догляду, санітарні, лісовідновні, переформування, пов`язані з реконструкцією, ландшафтні.

Пунктом 4 Правил №724 визначено, що підставою для рубок формування і оздоровлення лісів, є матеріали лісовпорядкування та обстежень, які проводяться власниками лісів і постійними лісокористувачами. У разі проведення зазначених рубок у деревостанах, не запроектованих лісовпорядкуванням, власники лісів і постійні лісокористувачі повідомляють про це орган виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, обласну, Київську та Севастопольську міські держадміністрації.

Таким чином, підставою для рубок формування та оздоровлення лісів є матеріали лісовпорядкування, а спеціальним дозволом для таких рубок є лісорубний квиток.

Стаття 100 Лісового кодексу України регулює особливості охорони, захисту, використання та відтворення лісів на землях природно-заповідного фонду визначається відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України».

Апеляційний суд зазначає, що спеціальний закон, який слід застосувати в даному випадку є Закон України «Про природно-заповідний фонд України», оскільки даному випадку здійснюється використання природних ресурсів у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» спеціальне використання природних ресурсів у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду здійснюється в межах ліміту та на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах території та об`єктів природно-заповідного фонду.

Статтею 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України - на пільгових умовах.

Як встановлено судом та слідує із матеріалів справи, станом на розгляд справи судом першої інстанції документів які б підтверджували факт, що на час видачі оскарженого лісорубного квитка від 12.02.2019 за №04 серії ІФ ЛРК №008431 було затверджено ліміт на використання природних ресурсів та відповідні органи державної влади надали дозвіл на спеціальне використання природних ресурсів немає.

Враховуючи вищенаведене та норми вищевикладених статей, а також те, що лісорубний квиток від 12.02.2019 за №04 серії ІФ ЛРК №008431 на проведення вибіркових санітарних рубок у 2019 році в Коростівському лісництві в межах господарської зони території природно-заповідного фонду Національного природного парку «Сколівські Бескиди» виданий без дотримання норм спеціального законодавства, а саме ст. 9-1 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що такий лісорубний квиток підлягає визнанню протиправними.

Крім того, апеляційний суд наголошує, що матеріали справи не містять доказів того, що станом на розгляд справи судом першої інстанції був наявний документ «ліміт на використання природних ресурсів в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду державного значення Львівської області на 2019 рік».

Відповідачем до суду апеляційної інстанції представлено ксерокопію документу «ліміт на використання природних ресурсів в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду державного значення Львівської області на 2019 рік» із ксерокопії наданої Сколівським військовим лісгоспом.

Проте, зі змісту такого документу не зрозуміло його походження та порядок і шлях його отримання, вказаного документу, окрім того він не відповідає критеріям та вимогам положення «Про порядок видачі дозволів на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду» Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 р. №459 та нормам Лісового кодексу України.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 94 КАС України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що не приймає до уваги як письмовий доказ ксерокопію документа, оскільки без звіряння його із оригінальним документом виникають сумніви щодо його дійсності та наявності, яка такого взагалі.

Таким чином, з урахуванням наведених вище норм КАС України, апеляційний суд вважає, що такі докази не можуть бути визнані належними та допустимими в розумінні пункту першого частини другої статті 72, частини першої та другої статті 73 та частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.10.2018р. у справі №813/4647/17. Так, Верховний Суд зазначив, що «Суд звертає увагу на те, що всі долучені до матеріалів справи документи у вигляді світлокопій, не є оригіналами або належним чином засвідченими копіями в розумінні статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, за якою письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Зазначене свідчить про порушення судами попередніх інстанцій правил оцінки належності та допустимості доказів в розумінні пункту першого частини другої статті 72, частини першої та другої статті 73 та частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України».

З урахуванням наведених вище обставин та норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що наявними у матеріалах справи належними і допустимими доказами підтверджується протиправність дій Державного підприємства «Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат» щодо видачі лісорубного квитка. Наведена обставина є самостійною підставою для визнання протиправними лісорубного квитка від 12.02.2019 за №04 серії ІФ ЛРК №008431.

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків апеляційного суду не спростовують.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємство «Сколівський військовий лісгосп» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року у справі № без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді С. М. Кузьмич
В. З. Улицький
Повне судове рішення складено 17.03.2020р.