Справа № 826/5306/18
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року м. Київ № 826/5306/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач та/або ГУ ДФС у м. Києві) та просить суд:

- визнати бездіяльність Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, яка полягає у невнесенні протягом трьох робочих днів відомостей (даних) до обліку окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків на підставі повідомлення ОСОБА_1 від 26.01.2018 року, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_1 за формою №1П протиправною;

- зобов`язати Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві внести відомості (дані) до обліку окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків на підставі повідомлення ОСОБА_1 від 26.01.2018 року, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_1 за формою №1П;

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.04.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №826/5306/18.

Вказаною ухвалою ухвалено здійснювати розгляд справи одноособово суддею Амельохіним В.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.03.2020р. у справі №826/5306/18 замінено відповідача у справі Державну податкову інспекцію у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві на його правонаступника Головне управління ДФС у м. Києві.

Як вбачається з матеріалів справи мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що є глибоко віруючою людиною та за своїми релігійними переконаннями хоче відмовитися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, проте відповідачем повідомлено, що отримання відмітки про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта можливе лише за наявності паспорта громадянина України.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 вважає наявною бездіяльність відвідача та просить суд зобов`язати його вчинити певні дії.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній вказує про безпідставність позовних вимог позивача.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про безпідставність доводів контролюючого органу.

Справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно посвідки на постійне проживання від 03.10.2014 року НОМЕР_2 ОСОБА_1 є громадянкою Російської Федерації та має право на постійне місце проживання на території України.

14.02.2012 року позивачем отримано картку платника податків з реєстраційним номером облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки №43 від 02.09.2017 року ОСОБА_1 з 2005 року є активним членом Релігійної громади Парафія Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української православної церкви с. Віта-Поштова Києво-Святошинського району Київської області, несучи у церкві кліросний послух.

Надалі, 26.01.2018 року ОСОБА_1 подано до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві повідомлення за формою №1П фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Листом від 30.01.2018 року №351/М/26-50-08-02-11 контролюючим органом повідомлено про те, що реєстрація в окремому реєстрі Державного реєстру можлива за умов дотримання вимог пункту 1-9 розділу VIII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків від 29.09.2017 року №882, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 року за №1306/31174.

14.02.2018 року ОСОБА_1 звернулась із листом до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, у якому просила повідомити задоволено чи відмовлено у задоволенні Повідомлення ОСОБА_1 , яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків за формою №1П від 26.01.2018 року.

Листом від 21.02.21018 року №712/М/26-50-08-02-11 відповідач повідомив позивача про те, що повідомлення за формою №1П, подане 26.01.2018 року залишено без виконання, з огляду на недотримання вимог пункту 4 розділу VIII Положення.

Також, у вказаному вище листі зазначено, що отримання відмітки про право здійснення будь-яких платежів за серією та номером паспорта можливе лише за наявності паспорта громадянина України або інформації про відмову від прийняття реєстраційного номеру облікової картки платника податків з паспортом у формі картки відповідно до пп. 2,4-9 розділу VIII Положення.

Позивач вважає бездіяльність контролюючого органу щодо невнесення протягом трьох робочих днів відомостей (даних) до обліку окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків на підставі повідомлення ОСОБА_1 від 26.01.2018 року, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_1 за формою №1П протиправною та просить суд зобов`язати відповідача вчинити такі дії.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх прав та обов`язків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України (далі ПК України).

Статтями 24 та 26 Конституції України визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VI.

Відповідно до статті 1 цього Закону, іноземцями та особами без громадянства є, зокрема, іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом. При цьому посвідка на постійне проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Частиною другою статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 N 3773-VI передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.

Податковий кодекс України також гарантує рівність усіх платників перед законом, недопущення будь-яких проявів податкової дискримінації - забезпечення однакового підходу до всіх платників податків незалежно від соціальної, расової, національної, релігійної приналежності, форми власності юридичної особи, громадянства фізичної особи, місця походження капіталу (підпункт 4.1.2 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України).

Платниками податків силу положень пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України є фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з приписами підпункту 16.1.1 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України) платник податків зобов`язаний стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України.

Облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Порядок внесення відмітки визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (пункт 63.6 статті 63 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 70.1 статті 70 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб платників податків (далі Державний реєстр). До Державного реєстру вноситься інформація про осіб, які є: громадянами України; іноземцями та особами без громадянства, які постійно проживають в Україні; іноземцями та особами без громадянства, які не мають постійного місця проживання в Україні, але відповідно до законодавства зобов`язані сплачувати податки в Україні або є засновниками юридичних осіб, створених на території України.

Облік фізичних осіб платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Пунктом 70.2 статті 70 Податкового кодексу України визначено, що до облікової картки фізичної особи платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація: прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземних громадян також громадянство; серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий.

Відповідно до приписів пункту 70.11 статті 70 Податкового кодексу України, у разі виявлення недостовірних даних або помилок у поданій обліковій картці або повідомленні (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) фізичній особі може бути відмовлено у реєстрації та/або внесенні відмітки до паспорта або продовжено строк реєстрації.

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку про те, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства у відносинах реєстрації в якості платників податків мають рівне коло прав, свобод, та обов`язків, а отже відмова органу виконавчої влади, що забезпечує ведення Державного реєстру фізичних осіб платників податків, у внесенні відомостей про особу платника податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, з підстав невизначеності нормами національного законодавства процедури обліку осіб, що не є громадянами України та/або не мають паспорта громадянина України, не допускається.

Водночас, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до пункту 70.5 статті 70 Податкового кодексу України, фізична особа платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов`язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному контролюючому органу облікову картку фізичної особи платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред`явити документ, що посвідчує особу.

Фізична особа платник податків, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов`язана особисто подати відповідному контролюючому органу повідомлення та документи для забезпечення її обліку за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером паспорта, а також пред`явити паспорт.

Форма облікової картки фізичної особи платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) і порядок їх подання встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 року №822, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.10.2017 року за №1306/31174 затверджено ПОЛОЖЕННЯ про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Положення), яке розроблено відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).

Згідно пункту 1 розділу VII Положення встановлено, що фізична особа незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), яка не включена до Державного реєстру, зобов`язана особисто або через представника подати до відповідного контролюючого органу облікову картку фізичної особи - платника податків за формою № 1ДР (далі - Облікова картка № 1ДР) (додаток 2), яка є водночас заявою для реєстрації у Державному реєстрі, та пред`явити документ, що посвідчує особу, який містить необхідні для реєстрації реквізити (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дату народження, місце народження, місце проживання, громадянство).

Іноземці та особи без громадянства для реєстрації додають до Облікової картки документ, що посвідчує особу іноземця чи особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку його переклад українською мовою (після пред`явлення повертається) і копію такого перекладу (крім осіб, які мають посвідки на постійне проживання або посвідки на тимчасове проживання в Україні).

Реєстрація іноземців та осіб без громадянства та/або видача документа, що засвідчує реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі, здійснюється відносно осіб, які перебувають на території України на законних підставах, встановлених Законами України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", та з урахуванням вимог Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, та Порядку обчислення строку тимчасового перебування в Україні іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20 липня 2015 року № 884, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 серпня 2015 року за № 944/27389 (п. 5 розділу VII Положення).

Згідно пункту 1 розділу VIII Положення фізична особа, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, зобов`язана особисто подати до відповідного контролюючого органу Повідомлення за формою № 1П (додаток 8), яке є водночас заявою для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру, та пред`явити паспорт або документ, на підставі якого оформлюється паспорт вперше. У разі зміни прізвища, імені чи по батькові особа, крім паспорта, пред`являє свідоцтво про шлюб (за наявності), свідоцтво про розірвання шлюбу (за наявності), свідоцтво про зміну імені (за наявності).

Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією та/або номером паспорта. До паспортів зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта (п. 2 1 розділу VIII Положення).

Водночас, положеннями пункту 3-9 1 розділу VIII Положення встановлено наступне.

Фізична особа подає Повідомлення до контролюючого органу за своєю податковою адресою (місцем проживання) або до будь-якого контролюючого органу у разі, якщо фізична особа перебуває за межами населеного пункту проживання.

Для заповнення Повідомлення використовуються дані паспорта та інших документів, які подаються у разі зміни паспортних даних або оформлення паспорта вперше.

У разі виявлення недостовірних даних або помилок у поданому Повідомленні щодо внесення серії та/або номера паспорта, прізвища, імені, по батькові, дати чи місця народження, місця проживання тощо фізичній особі може бути відмовлено у реєстрації та повідомлено про необхідність подання нової заяви для обліку в окремому реєстрі Державного реєстру.

Після приймання Повідомлення контролюючим органом здійснюється перевірка щодо наявності реєстрації фізичної особи у Державному реєстрі за реєстраційним номером облікової картки платника податків або в окремому реєстрі Державного реєстру - за серією та/або номером паспорта.

Процедура перевірки щодо можливості внесення відмітки до паспорта здійснюється протягом трьох робочих днів від дня подання до контролюючого органу Повідомлення.

За результатами такої перевірки повідомлення-підтвердження щодо можливості внесення відмітки до паспорта надсилається до відповідного контролюючого органу.

Якщо встановлено, що фізична особа, яка подала Повідомлення, обліковується в окремому реєстрі за іншими серією та/або номером паспорта, до відповідного контролюючого органу замість повідомлення-підтвердження надсилається відмова у повторній реєстрації в окремому реєстрі.

У такому разі контролюючий орган інформує фізичну особу про необхідність внесення змін до окремого реєстру Державного реєстру у порядку, визначеному розділом IX цього Положення.

Після отримання підтвердження щодо можливості внесення відмітки за зверненням фізичної особи, яка подала Повідомлення, відповідний контролюючий орган вносить до паспорта у формі книжечки відмітку про право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта, форму якої наведено в додатку 9 до цього Положення.

Після внесення до паспорта відмітки відповідний контролюючий орган формує та надсилає до ДФС повідомлення щодо дати внесення до паспорта такої відмітки (із зазначенням серії та/або номера паспорта) для взяття особи на облік в окремому реєстрі Державного реєстру. Датою взяття на облік в окремому реєстрі Державного реєстру вважається дата внесення відмітки до паспорта.

ДФС у разі надходження такого повідомлення вносить до окремого реєстру Державного реєстру запис із зазначенням дати внесення відмітки та дати внесення запису до цього реєстру.

До паспорта у формі картки інформація про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків вноситься відповідно до законодавства, яким регулюється питання ведення Єдиного державного демографічного реєстру.

Для внесення під час оформлення паспорта у формі картки інформації про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідний контролюючий орган надає особі повідомлення про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (далі - Повідомлення про відмову) за формою, наведеною в додатку 10 до цього Положення, для подання її до відповідного територіального органу / територіального підрозділу ДМС.

Відповідно до абзацу третього пункту 70.5 статті 70 Податкового кодексу України, фізична особа подає облікову картку фізичної особи - платника податків або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) до контролюючого органу за своєю податковою адресою, а фізична особа, яка не має постійного місця проживання в Україні, - контролюючого органу за місцем отримання доходів або за місцезнаходженням іншого об`єкта оподаткування.

Для заповнення облікової картки фізичної особи - платника податків використовуються дані документа, що посвідчує особу. Для заповнення повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) використовуються дані паспорта.

Документами, що посвідчують особу, відповідно до приписів статті 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 №5492-VI є, зокрема, паспорт громадянина України та посвідка на постійне проживання.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 26.06.92 N 2503-XII "Про затвердження положень про паспорт громадянина України та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон", до паспорта вносяться такі відомості про його власника: прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження особи, стать, відмітки про сімейний стан власника паспорта та про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. Паспорт містить також фотокартки та підпис його власника, а також відомості про дату видачі та орган, що видав паспорт. Сьома, восьма і дев`ята сторінки паспорта призначені для внесення особливих відміток.

У свою чергу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.03.2012 N 251 "Про затвердження Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання і технічного опису їх бланків та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 26 грудня 2002 р. N 1983" до посвідки на постійне проживання вносяться такі відомості про пред`явника посвідки та її реквізити: прізвище, ім`я, громадянство, дата народження, реєстраційний N, стать, місце народження дата видачі, орган, що видав, підстави для видачі, підпис пред`явника. Крім того, до посвідки на постійне проживання вносяться відомості про дітей до 16 років, відомості про місце проживання в Україні та особливі відмітки.

Таким чином, паспорт громадянина України та посвідка на постійне проживання є регламентованими у законодавчому порядку документами, що посвідчують особу власника, ідентифікують його за одними й тими самими ознаками, містять тотожні відомості про людину, та різняться лише визначенням її правового (суспільного) статусу (громадянин України або іноземець чи особа без громадянства).

Відтак, виходячи з принципу аналогії закону, суд вважає за можливе під час реєстрації в окремому реєстрі Державного реєстру фізичних осіб платників податків використовувати для обліку дані особи іноземця, що містяться у посвідці на постійне проживання, та вносити до неї відмітку про наявність права здійснювати будь-які платежі без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків.

За таких обставин, твердження контролюючого органу про недотримання позивачем вимог пункту 4 розділу VIII Положення не підтверджуються матеріалами справи, адже при заповнені Повідомлення за Формою №1П останньою вказано реквізити посвідки на постійне проживання.

Судом встановлено, що позивачем дотримано вимоги Положення, проте фактично відповідачем відмовлено у внесенні відомостей (даних) до обліку окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків на підставі повідомлення ОСОБА_1 від 26.01.2018 року, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_1 за формою №1П. Тобто, відсутні ознаки бездіяльності суб`єкта владних повноважень, оскільки, за наслідком розгляду Повідомлення за формою 1П ОСОБА_1 від 26.01.2018 року відповідачем прийнято рішення про відмову у внесенні відомостей (даних) до обліку окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

З урахуванням вказаного, суд вважає наявними підстави для відмови в задоволенні адміністративного позову в цій частині.

Між тим, при вирішення спору по суті суд враховує положення частини 1 статті 2 КАС України відповідно до якого, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами частини 2 статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

"Ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Приймаючи до уваги положення частини 1 статті 2, частини 2 статті 9 КАС України, з урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставини, суд вважає за доцільне з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправними відмови Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, які оформлені листами від 30.01.2018 року №351/М/26-50-08-02-11, від 21.02.21018 року №712/М/26-50-08-02-11 про відмову ОСОБА_1 у внесення відомостей (даних) до обліку окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків на підставі повідомлення ОСОБА_1 від 26.01.2018 року, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_1 за формою №1П.

Як наслідок, наявні підстави для зобов`язання Головного управління ДФС у м. Києві внести відомості (дані) до обліку окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків на підставі повідомлення ОСОБА_1 від 26.01.2018 року, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_1 за формою №1П

Частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов підлягає до задоволення частково, то судові витрати слід стягнути на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 9, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними відмови Державної податкової інспекції у Голосіївському районі Головного управління ДФС у м. Києві, які оформлені листами від 30.01.2018 року №351/М/26-50-08-02-11, від 21.02.21018 року №712/М/26-50-08-02-11 про відмову ОСОБА_1 у внесення відомостей (даних) до обліку окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків на підставі Повідомлення ОСОБА_1 від 26.01.2018 року, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_1 за формою №1П.

3. Зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві внести відомості (дані) до обліку окремого реєстру Державного реєстру фізичних осіб - платників податків на підставі Повідомлення ОСОБА_1 від 26.01.2018 року, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_1 за формою №1П.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) суму сплаченого нею судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін