Справа № 285/354/20
Суддя: Сташків Т. Б.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/354/20

провадження у справі №2-а/0285/14/20

10 березня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: не прибув,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у Миколаївській області Башківцева Антона Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову серія ДП 18 № 329583 від 21.01.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що оскаржуваною постановою від 21.01.2020 року на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. у зв`язку з тим, що 21.01.2020 року він керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ ACTROS» відхилившись від встановленого маршруту руху узгодженого з національною поліцією. Вважає зазначену постанову незаконною, оскілки після зупинки автомобіля та перевірки документів поліцейський повідомив, що він буде виносити постанову про порушення ПДР України, а саме відхилення від погодженого маршруту. Пояснення позивача та погодження маршруту руху відповідачем не було взято до уваги, тому вважає, що оскаржувана постанова винесена без врахування пояснень позивача, за відсутності доказів правопорушення, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню.

28.02.2020 року представник відповідач подав відзив на адміністративний позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову, розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на 126 км. автодороги М-14 «Одеса-Мелітополь-Новоазовськ» та під час перевірки документів було виявлено, що при виїзді вантажного автомобіля з небезпечним вантажем з міста Миколаєва він повинен був здійснити виїзд на автодорогу У-58 (Н14, З06), але здійснив виїзд та подальший рух на автодорозі М-14, що є відхиленням від маршруту транспортного засобу. Тому вважає постанову, винесену інспектором патрульної поліції обґрунтованою та законною.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що ним не було допущено відхилення від погодженого маршруту, він рухався у відповідності до вказаного маршруту, який був затверджений Національною поліцією 9 січня 2020 року.

Відповідач в судове засідання не прибув, у відзиві представник відповідача просив проводити розгляд справи без його участі.

Заслухавши думку позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 9 січня 2020 року Національною поліцією затвердженого погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів № 2020-НВ (а.с. 6).

Відносно ОСОБА_1 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення від 21.01.2020 року, якою встановлено, що 21.01.2020 року о 11 год. 50 хв, керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ ACTROS», д.н.з. НОМЕР_1 , відхилився від встановленого маршруту руху узгодженого з національною поліцією чим порушив п. 22.5 ПДР України, за що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 5).

За змістом п. 22.5 ПДР України передбачено, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух великогабаритних і великовагових транспортних засобів та їх составів здійснюється за спеціальними правилами на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах.

Частиною 1 ст. 132-1 КУпАП визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено, що порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 283 КУпАП визначено зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення , постанова повинна, зокрема, містити опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення .

Однак, у порушення зазначених вимог Закону, у оспорюваній постанові не зазначено, яку саме частину статті 132-1 КУпАП порушив позивач, та не вказано на якій автодорозі був зупинений транспортний засіб позивача, що засвідчувало би відхилення позивача від погодженого маршруту.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, та як наслідок, не доведено факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Посилання представника відповідача у відзиві на позов, про те, що транспортний засіб позивача був зупинений працівниками поліції на 126 км. автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, при виїзді з міста Миколаєва, тобто з відхиленням від маршруту, є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються належними доказами, а позивач заперечує вказані обставини.

Отже, суд приходить до висновку в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1КУпАП.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Позивач заперечує вчинення ним правопорушення, оскільки правила забезпечення безпеки дорожнього руху ним не були порушені.

Відповідач покладений на нього обов`язок не виконав - не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його рішення.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ДП 18 № 329583 від 21 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень - скасувати.

Провадження у справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвалу суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області.

Рішення складено в повному обсязі та підписано 16 березня 2020 року.

Суддя Т.Б. Сташків