Справа № 457/122/20
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/122/20
провадження №2-а/457/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, Інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Мосур Віталія Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідачів, в якому просить скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення. Позов мотивований тим, що 26 грудня 2019 року інспектор з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Мосур В.М. виніс щодо ОСОБА_1 постанову ЛВ10-3043 по справі про адміністративне правопорушення. Зі змісту постанови вбачається, що 26 грудня 2019 року у м. Львів по вул. Любінській, 168 о 13 годині 45 хв. водій транспортного засобу марки Lexus, модель Es350, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4 і 33.3.34 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим на нього було накладене адміністративне стягнення в розмірі 255 грн. Він є інвалідом 2-ої групи загального захворювання. 26 грудня 2019 року під час керування автомобілем у м. Львові по вул. Любінська йому стало погано, запаморочилася голова. З метою уникнення аварійних ситуацій ним було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу. Зупинка транспортного засобу була здійснена у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожувала громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, оскільки ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами. Зупинивши транспортний засіб, він розслабився та здійснив декілька вдохів. Пізніше відлучився з автомобіля щоб побути на свіжому повітрі, оскільки дуже зблід, після чого невідкладно продовжив рух. Вважає, що він не порушив жодних правил дорожнього руху. Просить скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Від представника відповідача управління безпеки міста Львівської міської ради надійшов відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Факт вимушеної зупинки позивачем не доведено, позивач не вжив заходів, передбачених п. 15.14 та (або) п. 9.9-9.11 Правил дорожнього руху, а тому підстав вважати зупинку вимушеною підстави відсутні

Позивач у судове засідання не з`явився, до суду звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві просив проводити розгляд справи у відсутності представника управління безпеки міста Львівської міської ради та інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Мосура В.В.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 26 грудня 2019 року року інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Мосур В.М. винесено щодо ОСОБА_1 постанову ЛВ10-3043 у справі про адміністративне правопорушення. Зі змісту постанови вбачається, що 26 грудня 2019 року у м. Львів по вул. Любінська, 168 о 13 год. 45 хв. водій транспортного засобу марки Lexus, модель Es350, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4 і 33.3.34 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, у зв`язку з чим на нього було накладене адміністративне стягнення в розмірі 255 грн.

Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч.1, 3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до п. 8.4«в» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Не поширюється дія знаку на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами; за наявності під ним спеціальної таблички на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними відповідним розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності). Зона дії знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки, стоянки і тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

ОСОБА_1 є інвалідом 2-ої групи загального захворювання, підтвердженням чого є пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 . З позовної заяви встановлено, що 26 грудня 2019 року під час керування автомобілем у м. Львові по вул. Любінська йому стало погано, запаморочилася голова, а тому з метою уникнення аварійних ситуацій він вирішив зупинити транспортний засіб. Зупинка транспортного засобу була здійснена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожувала громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, оскільки ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами. Зупинивши транспортний засіб, він розслабився та здійснив декілька вдохів, пізніше відлучився з автомобіля щоб побути на свіжому повітрі. Його зупинкою жодна шкода не заподіяна.

Відповідно до ст.9 КпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна /умисна або необережна/ дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Відповідно до ст. 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Враховуючи те, що дія в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності, то постанова по справі про адміністративне правопорушення ЛВ10-3043 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 279-1 КУпАП якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Відповідачем не надано доказів про те, що повідомлення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було розміщено на лобовому скло авто, яким він кермував. Про вищезазначену постанову позивач дізнався, отримавши конверт з постановою.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Частиною 1 статті 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 4 статті 288 КУпАП встановлено, що постанову інспектора з паркування про накладення адміністративного стягнення (частини перша, третя та шоста статті 122, частини перша, друга та восьма статті 152-1 цього Кодексу) можна оскаржити в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

Матеріалами справи не підтверджено, а відповідачем не доведено факту порушення позивачем Правил дорожнього руху. У ході розгляду справи встановлено, що позивач здійсни зупинку у недозволеному для цього місці у стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожувала громадському порядку; ця небезпека не могла бути усунена іншим шляхом, а тому дії ОСОБА_1 не є адміністративним правопорушенням у розумінні КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Отже, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід закрити.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову серії ЛВ10-3043 від 26 грудня 2019 року, складену інспектором з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Мосуром В.М., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - скасувати

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому ст.ст. 288, 297 КАС України.

Суддя: В. І. Марчук