Справа № 620/2608/19
Суддя: Данилевич Н.А.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
16 березня 2020 року
Київ
справа №620/2608/19
адміністративне провадження №К/9901/5717/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Данилевич Н.А.,

суддів Бевзенка В.М., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №620/2608/19 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :
02 березня 2020 року заявник звернувся до суду касаційної інстанції з даною скаргою на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №620/2608/19 (надіслано засобами поштового зв`язку 28.02.2020 року).

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно ч.1 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Приписами пункту 8 частини 6 статті 12 КАС України передбачено, що справами незначної складності є типові справи.

Типові справи, в розумінні пункту 21 частини 1 статті 4 КАС України, є справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Так, предметом розгляду в цій справі є визнання протиправною відмови Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо не нарахування та виплати позивачу грошової компенсації за невикористані відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 21.06.2019 та зобов`язання Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (14000, вул. Гетьмана Полуботка, 68 м. Чернігів Чернігівської області, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані відпустку як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 21.06.2019.

Суд зазначає, що в аналогічних правовідносинах сформований правовий висновок Великої Палати Верховного Суду в постанові від 21.08.2019 у справі № 620/4218/18, що дозволяє віднести справу № 620/2608/19 до типових справ.

Так, Велика Палата Верховного Суду вказала, що системний аналіз правових норм надає підстави стверджувати, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски.

Разом з тим, Законом № 2011-XII не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби.

Водночас, у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому в особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період. Тобто, особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Отже, припинення надання військовослужбовцям додаткових відпусток є тимчасовим обмеженням способу реалізації права на використання додаткової відпустки. Однак, обмеження щодо одного з двох способів реалізації такого права не впливає на суть цього права, яке гарантується законодавством.

Таким чином, при звільненні з військової служби військовослужбовцю виплачується компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону № 3551-ХІІ.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судами попередніх інстанцій правильно встановлені обставини справи та ухвалені судові рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Разом з тим, скаржником в касаційній скарзі не вказані доводи, що свідчать про наявність обставин, наведених у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Пунктом першим частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено імперативну норму, яка визначає, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 328, 333 КАС України,

у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі №620/2608/19 за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.А. Данилевич

Судді В.М. Бевзенко

Н.В. Шевцова