Справа № 200/2031/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

16 березня 2020 р. Справа №200/2031/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративного суду у складі головуючого судді Олішевської В.В. розглянувши в письмовому провадженні клопотання про забезпечення позову ОСОБА_1 по адміністративній справ за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни

про: визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 60795604 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Євгена Вікторовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Банк Форвард заборгованості в сумі 26000 грн., визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні № 60795604, визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про арешт належних Сухініній Тетяні Віталіївні коштів у виконавчому провадженні № 60795604, якою накладено арешт на належні грошові кошти в банківській установі.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 60795604 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Євгена Вікторовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Банк Форвард заборгованості в сумі 26000 грн., визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні № 60795604, визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про арешт належних Сухініній Тетяні Віталіївні коштів у виконавчому провадженні № 60795604, якою накладено арешт на належні грошові кошти в банківській установі.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про забезпечення позову. Відповідно до клопотання про забезпечення позову позивач просить суд, зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 60795604 відкритим приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Павелків Тетяною Леонідівною.

В обґрунтування клопотання про забезпечення позову позивач зазначає те, що 05.02.2020 р. від ПАТ «Приватбанк» отримала смс повідомлення про те, що на її рахунок, на який надходять соціальні виплати, арештований згідно постанови про накладення арешту ОСОБА_2 . Після отримання консультації у адвоката стало відомо з Єдиного реєстру боржників, що за виконавчим написом, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. позивач є боржником, стягувачем є відповідач «Банк Форвард». За даним виконавчим написом приватним виконавцем ОСОБА_2 5.12.2019 р. відкрито виконавче провадження № 60795604. Позивач зазначає, що не працює, є багатодітною матір`ю, доглядає дітей. Банківський рахунок, на який надходять соціальні виплати заблокований, що підтверджується скріншотом смс повідомленням з банку. Вважає, що наявні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженню № 60795604.

Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову (ч. 2 ст. 154 КАС України).

У даному випадку, дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про розгляд заяви з викликом сторін у судовому засіданні.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою, другою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною першою статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При цьому, частиною другою статті 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06 березня 2008 року надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Тому у вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом з позовної заяви позивача встановлено, що 5.12.2019 приватним виконавцем Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження № 60795604, та те, що згідно постанови про накладення арешту накладено арешт на рахунок позивач.

Суд ухвалою від 11.03.2020 року про призначення клопотання до розгляду зобов`язував позивача надати докази стягнення з позивача коштів з банківських рахунків у виконавчому провадженні № 60795604, відкритим приватним виконавцем Павелко Т.Л.

Позивачем надано копію довідки «Приватбанк» про наявність відкритого рахунку в установі банку, тип рахунку соціальна карта для виплат, стан рахунку обмежено згідно з постановою про накладення арешту ВП « 60795604 від 23.01.2020 р.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів того, що на даному рахунку обліковується грошові кошти та відбувається їх стягнення.

Отже, посилання позивача у заяві про забезпечення позову на те, що невжиття заходів призведе до неможливості захисту законних інтересів, поновлення порушеного права в майбутньому у випадку задоволення позовних вимог суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову фактично обумовлена протиправністю рішення, дій та/або бездіяльності відповідача.

Однак, наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 цієї статті).

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 200/2031/20-а.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 152, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі № 200/2031/20-а за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни про: визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження № 60795604 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Євгена Вікторовича про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Банк Форвард заборгованості в сумі 26000 грн., визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у виконавчому провадженні № 60795604, визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Тетяни Леонідівни про арешт належних Сухініній Тетяні Віталіївні коштів у виконавчому провадженні № 60795604, якою накладено арешт на належні грошові кошти в банківській установі відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 16 березня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська