Справа № 705/4983/19
Суддя: Годік Л. С.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/4983/19
2-а/705/71/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Годік Леся Сергіївна, розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП рядового поліції Бордійчука Івана Сергійовича, Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №009388 від 12.10.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про те, що 12.10.2019 року рядовим поліції Бордійчуком І.С. поліцейським взводу патрульної поліції в м. Умань УПП в Черкаській області було складено постанову серії НК №009388 від 12.10.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі адміністративного порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі, у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., згідно якої він нібито порушив п. 2.9.3 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.6 ст. 121 КУпАП.

Вказує, що 12 жовтня 2019 року, приблизно 03 години, його автомобіль Фольцваген гольф НОМЕР_1 знаходився по вул. Європейська, припаркований біля кіоску де продають каву. Також, біля його автомобіля знаходився автомобіль працівників поліції, які також пили каву. Працівники поліції, незрозуміло з-яких-підстав,звернулися до нього та запитали чиє це авто, та сказали, що б він його перепакував. На цю пропозицію він відмовився, оскільки автомобіль був припаркований правильно та він нікому не заважав.

Після чого, до його автомобіля підійшов рядовий поліції Бордійчук І.С., який повідомив, що в його транспортному засобі не працює підсвітка номерних знаків, на що він відповів, що підсвітка працює при працюючому двигуні, і що номерні знаки освітлені достатньо, оскільки сам в цьому пересвідчився.

Рядовий поліції, не пред`явивши службового посвідчення, почав вимагати від нього посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, на що він відповів, що особі, при виконанні службових обов`язків правильно було б представитися, пред`явити службове посвідчення, обґрунтувати законність своїх вимог. Але рядовий поліції Бордійчук І.С., так і не пред`явивши посвідчення, почав від нього вимагати ще й страховку. Після короткої суперечки з інспектором він пред`явив йому посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та страховий поліс.

Після ознайомлення з усіма пред`явленими ним документами рядовий поліції Бордійчук І.С. заявив, що він виніс постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення Правил дорожнього руху, на що він заперечив і вимагав скласти протокол, опитати свідка та передати справу на розгляд за його місцем проживання (реєстрації). Рядовий поліції Бордійчук І.С. почав вимагати, щоб він підписав винесену ним постанову. На що він відповів, що з постановою не згоден, що рядовим поліції Бордійчуком І.С. не було опитано свідків, які б могли повністю підтвердити факти і доводи, надані ним поліцейському, що не було ані законної причини, ані доказів для винесення постанови, і не було складено протокол, як того вимагає чинне законодавство України у таких випадках.

Вказує, що із матеріалів справи не вбачається, якими доказами керувався відповідач-1 при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.6 ст.121 КУпАП.Частиною 2 ст.77 КАС України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.Однак, докази (фото- і кінозйомки, пояснення свідків тощо) на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.6 ст.121 КУпАП, як того вимагає ст.251 КУпАП - відсутні, а зазначені в постанові в справі про адміністративне правопорушення обставини не розкривають об`єктивну сторону правопорушення.Відповідачем-1 фактично не зафіксовано порушення ним правил дорожнього руху, яке б доводило його вину.

Також постанова в справі про адміністративне правопорушення не може вважатися дійсною, з огляду на те, у постанові рядовим поліції Бордійчуком І. С. зроблена помилка у написанні його прізвища, а саме: Нечепоренко тоді як правильним є Нечипоренко.

Тому, звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративного порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №009388 від 12.10.2019 року, якою його - ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення скасувати, в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в його діях - провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року провадження у справі відкрито та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 228 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження разом з копією позову та додатків до нього, а також інформацією про процесуальні права та обов`язки була надіслана відповідачам 07.11.2019 року та отримано 20.11.2019 р., 25.11.2019 р., згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Від представника відповідача 2 начальника управління патрульної поліції у Черкаській області Департаменту патрульної поліції Кокоби О. за вх. № 27962 від 28.11.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому Відповідач 1 та Відповідач 2 позовні вимоги не визнають, заперечують проти позову та зазначає, що 12.10.2019, близько 03:10 год. Відповідач 1 ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки відповідно повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», шляхом патрулювання на службовому автомобілі на території м. Умань Черкаської області.

У вказаний час, поблизу буд. 58 по вул. Європейська в м. Умань, Відповідач 1 став свідком того, як водій, керував транспортним засобом Фольцваген гольф, д.н.з. НОМЕР_2 , що мав неосвітлений номерний знак у темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в) Правил дорожнього руху України (надалі - ПДР).

В подальшому, на підставі ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», вказаний транспортний засіб було зупинено.

Відповідач 1, згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до Позивача, який був за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Надалі, Відповідач 1, згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР, оголосив вимоги щодо пред`явлення посвідчення водія.

Після перевірки документів Відповідач 1, згідно вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому роз`яснивши Позивачеві його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

Розглянувши справу, Відповідач 1, відповідно до ст. 258 КУпАП, з дотриманням вимог ст. 283 КУпАП, з врахуванням ч. 2 ст. 33 КУпАП, ст. 251 КУпАП, ст. 252 КУпАП, виніс постанову серії НК № 009388 за ч.6 ст.121 КУпАП відносно Позивача та наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

У подальшому Відповідач 1 згідно ст. 285 КУпАП ознайомив Позивача із змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення та вручив її копію.

Також, Позивачу було роз`яснено зміст ст. ст. 307, 308 КУпАП, щодо порядку виконання постанови про накладення штрафу та ст. 289 КУпАП, щодо порядку оскарження постанови.

Окрім того, враховуючи, що Позивач мав ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння. Від проходження такого огляду Позивач відмовився, а тому відносно нього, також, було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП за порушення п.2.5 ПДР.

Представник відповідача 2 вказує, що твердження Позивача, що він не керував транспортним засобом, а знаходився поблизу кіоску, не відповідає дійсності та спростовується відеозаписом, здійсненим за допомогою службового нагрудного відеореєстратора (відеофайл «»), що додається до даного відзиву, на якому Позивач та Відповідач 1 обговорюють обставини зупинки, які відмінні від тих, що викладені в адміністративному позові.

Враховуючи вищевикладене вважає, що Відповідач 1 діяв виключно на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності нормам матеріального і процесуального права і є такою, яка не має підстав для скасування.

05.03.2020 р. від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив в якій зазначає, що відповідачем не надано будь-яких доказів які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, його автомобіль рух не здійснював, а був припаркований, а тому працівники поліції не мали права його перевіряти. Доданий до Відзиву диск запису не може бути врахований судом, як доказ, оскільки у постанові про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на нього.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10, 11 КУпАП).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001.

Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3.6) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Положеннями п.2.9.в) ПДР встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

У відповідності до ч.6 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

12.10.2019 р., о 03 год. 10 хв., поліцейським взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП рядовим поліції Бордійчуком І.С. було зупинено автомобіль Фольцваген гольф, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , що мав неосвітлений номерний знак у темну пору доби, чим порушив п. 2.9.в) Правил дорожнього руху України.

На підтвердження вказаних обставин, Управлінням патрульної поліції в Черкаській області надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Постановою серії НК № 009388 від 12.10.2019 р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Суду надано належним чином оформлену постанову та докази на підтвердження відомостей, що містяться у постанові.

Неправильність написання поліцейським однієї букви у прізвищі позивача, суд вважає технічною помилкою (опискою) та таким, що не звільняє останнього від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП винесена поліцейським згідно норм чинного законодавства України та не підлягає скасуванню.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу ПП в м. Умань УПП в Черкаській області ДПП рядового поліції Бордійчука Івана Сергійовича, Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК №009388 від 12.10.2019 року.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення направити позивачу та відповідачу для відому.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік