Справа № 487/7663/19
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 487/7663/19
Провадження № 2-а/487/41/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого-судді Кузьменко В.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Рафальської Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Коваля А.В.,

розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в якій просив постанову серії ДП18 № 554444 від 23.09.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу скасувати; провадження по справі закрити за відсутністю в його діях вказаного у постанові складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП відносно нього було винесено незаконно, так як правил дорожнього руху він не порушував, жодних правопорушень не вчиняв, крім того, був позбавлений права надати свої докази та заперечення, чим було порушено право на захист. Відповідач вимірювання швидкості руху здійснював за допомогою лазерного вимірювача швидкості Trukam TC000760. Вказаний тип засобу вимірювальної техніки "Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM", який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12, є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року № 1362 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року не є чинним з 02.11.2015 року. За таких обставин вважає недоведеним факт вчинення ним правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП, а постанову такою, що винесена з порушенням норм КУпАП.

Ухвалою суду від 21.10.2020 року зазначена позовна заява була залишена без руху, з наданням строку у п`ять днів, з дня отримання копії ухвали, усунути недоліки зазначені в даній ухвалі.

Ухвалою суду від 08.01.2020 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

02.03.2020 року представником відповідача Коваль А.В. до суду надано відзив на адміністративний позов, в якому останній вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Під час несення служби 23.09.2019 року на ділянці автодороги М-14 "Одеса-Мелітополь-Новоазовськ" 129 км. в м. Миколаєві по вул. Веселинівська в районі будинку 55, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 (серійний номер TC000760) було виявлено порушення Правил дорожнього руху. А саме, водій транспортного засобу Chery Jaggi з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 80 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Використання лазерного вимірювача швидкості TruCAM органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16646, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 30.09.2019 року та чинного до 30.09.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № TC000760, є придатним до застосування. Таким чином, наявність свідоцтва про повірку є єдиним і достатнім документом, що підтверджує, що TruCAM є вимірювальним приладом і його можна використовувати для фіксації перевищення швидкості. На відеозаписі "video_2020-02-28_21-18-39", зафіксовано приладом TruCAM рух автомобіля Chery Jaggi з номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 80 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год. В своєму позові позивач вказує, що поліцейським було порушено п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті". А саме, постанова про адміністративне правопорушення не містить посилання на докази та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, а тому не відповідає вимогам ст.283 і ст.284 КУпАП. Однак, даний пункт Постанови Пленуму ВСУ відноситься до постанов суддів при судовому розгляді справ про адміністративні правопорушення, а тому не має жодного відношення до постанови винесеної патрульним поліцейським. Таким чином, постанова серії ДП18 №554444 від 23.09.2019 року про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною.

Під час розгляду справи позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на його задоволенні, посилаючись на обставини, зазначені у позові.

Представник відповідача Коваль А.В. у судовому засідання заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення, серії ДП18 № 554444, 23.09.2019 року о 10:42 год. в м. Миколаєві по вул. Веселинівській, 55-А водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chery Jaggi з номерним знаком НОМЕР_1 , зі швидкістю 80 км/год., при цьому порушив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 30 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. Дане правопорушення було зафіксоване постановою серії ДП18 № 554444 від 23.09.2019 року, де позивач був визнаний винним у його вчиненні, з накладенням адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають істотне значення для справи, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, які наслідки настали внаслідок правопорушення, з`ясувати дані про особу правопорушника.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до вимог п.1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно до вимог п.1.4 ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Кожний учасник дорожнього руху має дотримуватися Правил дорожнього руху і може розраховувати на дотримання цих правил будь-якою іншою особою, яка бере участь у русі. Це має бути гарантією передбачуваності розвитку ситуації на дорозі. Будь-яке відхилення від вимог та положень Правил може призвести до порушення встановленого порядку руху дорогами України і створення аварійної ситуації.

Положеннями п.12.9 ПДР передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 «Обмеження швидкості руху», 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до пп. «и» п. 30.3 ПДР.

Згідно до вимог ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №TC 000760 та підтверджується відповідною фото- та відеофіксацією події, яка була надана представником відповідача.

В матеріалах справи, наявні всі необхідні документи, які підтверджують правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20 і достовірність результатів, отриманих з його допомогою.

Крім того, з наявних у матеріалах справи відеозйомки з приладу TruCam LTI 20/20 №TC 000760 чітко вбачається, що 23.09.2019 р. о 10 год. 42 хв. швидкість транспортного засобу Chery Jaggi з номерним знаком НОМЕР_1 , визначено у 80 км/год. при максимально дозволеній 50 км/год.

Таким чином, доводи позивача щодо не порушення ним швидкісного режиму та безпідставність спірної постанови спростовуються матеріалами даної справи.

Положеннями ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Проте, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів статті 285 КУпАП - постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до статті 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

Згідно ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, інспектор поліції, що виявив адміністративне правопорушення, самостійно оцінює усі обставини справи, і виносить постанову про вчинення адміністративного правопорушення.

До того ж, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Таким чином під час винесення оскаржуваної постанови посадова особа відповідача мала право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що посадова особа відповідача дотрималася порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого діючим законодавством.

Оспорюючи факт вчинення адміністративного правопорушення, позивач посилається на те, що не порушував ПДР і не вчиняв вказане правопорушення. Вказані доводи позивача спростовано дослідженим в судовому засіданні відеозаписом порушення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що постанова, складена посадовою особою відповідача у відповідності до вимог законодавства, а також надані відповідачем докази переконливо доводять факт порушення позивачем Правил дорожнього руху, і позивачем не надано доказів, які б це спростували.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 293, 295 КАС України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12.03.2020 року.

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва В.В.Кузьменко