Справа № 240/730/20
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
17 березня 2020 року м. Житомир справа № 240/730/20
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Попова О. Г.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
встановив:
В січні 2020 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить:
- визнати неправомірними дії відповідача щодо обмеження з 01 січня 2018 року максимального розміру пенсії на рівні 70% від відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії;
- зобов`язані Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок з 01 січня 2018 року та виплачувати ОСОБА_1 в подальшому пенсію у розмірі 88 % від відповідних сум грошового забезпечення згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб";
- зобов"язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області подати протягом 15 днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення.
- стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області на користь позивача сплачений судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що йому була призначена пенсія відповідно до норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" у розмірі 88% грошового забезпечення. Однак, в січня 2020 року відповідач повідомив позивача, що розмір пенсії з 01.01.2018 року зменшено до 70%, при цьому відповідач не вказав підстав зменшення пенсії. Позивач не погоджується з такими діями Управління та вважає, що наявні усі підстави для здійснення йому перерахунку та виплати пенсії, виходячи з 88% від розміру грошового забезпечення, що і зумовило його звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду обґунтованої заяви про поновлення строку та докази поважності причин його пропуску.
На виконання ухвали від 06 лютого 2020 року позивач надіслав до суду заяву про визнання причин пропущення строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення із вказаним позовом до суду. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
05.03.2020 року відповідачем подано до відділу документального забезпечення суду відзив на адміністративний позов, відповідно до змісту якого позовні вимоги просить відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. Відповідач зазначає, що згідно Закону України від 27.03.2014 року "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" внесено зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Відповідач вважає, що вони діяли правомірно, а перерахунок та виплата пенсії здійснена згідно діючого законодавства.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирській області та отримує пенсію з 31.07.2008 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
Згідно Протоколу за пенсійною справою 066001959 від 15.08.2008 ОСОБА_1 , основний розмір пенсії позивача складає 88% відповідних сум грошового забезпечення (а.с.18).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103, управлінням Пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії позивача починаючи з 01 січня 2018 року. Однак, пенсію перераховано виходячи з 70% грошового забезпечення, а не 88%, як було встановлено при її призначенні.
В січні 2020 року позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, з проханням провести перерахунок його пенсії у розмірі 88% від суми грошового забезпечення.
Листом від 14 січня 2020 року за №Р-78 на звернення позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що постанову КМУ від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення, осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зазначивши, що відповідно до цієї статті розмір пенсії не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (а.с.16-17).
Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо визначення відсотку від грошового забезпечення на рівні 70%, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
При вирішенні спору по суті судом прийнято до уваги приписиКонституції України(статті 22, 46, 64),Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(статті 13, 43, 51, 63),постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»,постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року за №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та інших норм права у редакціях на час виникнення спірних правовідносин.
Стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.
Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.
У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №704, якою з 1 березня 2018 року змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ умови, порядок та розміри вказаного перерахунку визначені Постановою КМУ №103, якою постановлено здійснити перерахунок призначених до 1 березня 2018 року на підставі вказаного Закону пенсій з 1 січня 2018 року.
Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
Зміни до статті 63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII участині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Постанова КМУ №45 і Постанова КМУ №103 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VIIзміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.

Таким чином, відповідачем протиправно при перерахунку пенсії позивачу зменшено відсоток пенсії від грошового забезпечення з 88% до 70%.

Зазначена правова позиція визначена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду при розгляді зразкової справи №240/5401/18.

Згідно з вимогами частини 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, позивач має право на перерахунок та виплату пенсії у розмірі 88% відповідних сум грошового забезпечення з 01 січня 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.

За сукупністю наведених обставин, суд доходить висновку про протиправність дій управління пенсійного фонду щодо зменшення відсотку основного розміру пенсії з 88% на 70% при проведені її перерахунку на підставі Постанови №103 та, відповідно, про наявність підстав для проведення перерахунку та виплати пенсії позивачу, починаючи з 1 січня 2018 року, виходячи з 88% від відповідних сум грошового забезпечення.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина 1 статті 132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн. У зв`язку з задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 241, 242-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 . інд.код: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії- задовольнити.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо обмеження з 01 січня 2018 року ОСОБА_1 основного розміру пенсії на рівні 70% від відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року та виплачувати в подальшому пенсію у розмірі 88 % від відповідних сум грошового забезпечення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на користь ОСОБА_1 840 грн 80 коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 17 березня 2020 року.

Суддя О.Г. Попова