Справа № 520/341/20
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 р. № 520/341/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Рубіної Я.О.,

представника позивачів - Вітер Н.В.,

представника відповідача - Кезлі М.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Харкові адміністративну справу № 520/341/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просять суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 21.04.2016 про скасування рішення УМВС України від 15.06.2005 року про оформлення набуття громадянства України громадянкою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та її дитиною ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що спірне рішення винесене з порушенням норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим, просять суд скасувати його.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача під час судового розгляду справи проти позову заперечував, надавши відзив на адміністративний позов, та зазначив, що при винесенні оскаржуваного рішення, Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області діяло у межах та у спосіб, встановлені чинним законодавством України. Просив у позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

15.06.2005 рішенням УМВС України в Харківській області громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її донькою: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 набули громадянство України за територіальним походженням згідно зі ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України".

15.06.2005 ВГІРО УМВС України в Харківський області ОСОБА_1 надано довідку "Про реєстрацію особи громадянином України" № 47339.

23.06.2005 Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області ОСОБА_1 документовано паспортом громадянина У країни серії НОМЕР_1 .

30.06.2005 Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

05.07.2005 Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області ОСОБА_2 документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

09.11.2009 Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області ОСОБА_2 документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 у зв`язку із зміною прізвища з ОСОБА_2 на підставі паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області 05.07.2005.

06.07.2005 Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

23.08.2014 Вовчанським РС ГУ ДМС України в Харківський області в паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 09.11.2009 року Вовчанським РВ УМВС України в Харківський області ОСОБА_2 здійснено вклейку фотокартки громадянина України в зв`язку із досягненням нею 25- річного віку.

11.11.2019 представник позивачів, адвокат Вітер Г.Р. звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області із адвокатським запитом № АЗ-71/19, в якому просив: надати копію рішення про набуття громадянства України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; повідомити про стан чинності на теперішній час громадянства України громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; у разі втрати чинності (скасування, припинення) на теперішній час громадянства України громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надати копію рішення про втрату (скасування, припинення) громадянства України.

Відповідач в листі № 6301.6.2- 27256/63.3-19 від 18.11.2019 зазначив, що рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 21.04.2016 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 скасовано громадянство України відповідно до ст. 21 Закону України "Про громадянство України" у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

В листі № 6301.6.1-27381/63.3-19 від 20.11.2019 Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області зазначило, що за обліками ІП "Недійсні документи" ЄІАС УМІІ паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий ОСОБА_2 , має статус "недіючий, підлягає вилученню".

В листі № 6301.6.1-27380/63.3-19 від 20.11.2019 Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області зазначило, що за обліками ІП "Недійсні документи" ЄІАС УМІІ паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий ОСОБА_1 , має статус "недіючий, підлягає вилученню".

Не погоджуючись із рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 21.04.2016, позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України "Про громадянство України" № 2235-III від 18.01.2001 року (далі Закон №2235-ІІІ) та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (далі - Порядок 215).

Відповідно до положень ст. 1 Закону № 2235-ІІІ громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках, а громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

В свою чергу, згідно зі статтею 2 Закону України "Про громадянство України" законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах:

1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України;

2) запобігання виникненню випадків без громадянства;

3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України.

Згідно із ст.6 Закону України № 2235-III громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

За змістом п.1 та п.3 ч.1 ст.5 Закону України № 2235-III документами, що підтверджують громадянство України, є паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно із ст. 24 Закону № 2235-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, здійснює повноваження щодо: 1) встановлення належності до громадянства України відповідно до статті 3 цього Закону; 2) прийняття заяв разом із необхідними документами щодо прийняття до громадянства України, щодо виходу з громадянства України дітей у випадках, передбачених частинами десятою дванадцятою статті 18 цього Закону, перевірки правильності оформлення документів, наявності умов для прийняття до громадянства України і відсутності підстав, з яких особа не приймається до громадянства України, наявності підстав для виходу з громадянства України і відсутності підстав, з яких не допускається вихід з громадянства України, надсилання заяв разом зі своїм висновком на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 3) підготовки подань про втрату особами громадянства України і разом із необхідними документами надсилання їх на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства; 4) прийняття рішень про оформлення набуття громадянства України особами з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-10 статті 6 цього Закону; 5) скасування в межах повноважень прийнятих рішень про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 цього Закону; 6) виконання рішень Президента України з питань громадянства; 7) видання особам, які набули громадянство України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, довідок про реєстрацію особи громадянином України; 8) вилучення в осіб, громадянство яких припинено або стосовно яких скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України, паспортів громадянина України, тимчасових посвідчень громадянина України, паспортів громадянина України для виїзду за кордон та видання довідок про припинення громадянства України; 9) ведення обліку осіб, які набули громадянство України, та осіб, які припинили громадянство України.

За п.1.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 № 320 (надалі - Порядок № 320), паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі, в разі необхідності, обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Для оформлення паспорта, у відповідності до п. 1.3 Порядку №320, особа подає, зокрема, заяву про видачу паспорта (далі - заява), довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України "Про громадянство України" (за необхідності).

Згідно п. 1.4 Порядку № 320 заява та інші документи, необхідні для оформлення або обміну паспорта, у тому числі замість утраченого або викраденого, вклеювання фотокарток при досягненні особою віку 25 або 45 років, подаються заявником до територіальних підрозділів за місцем проживання, а після утворення центрів надання адміністративних послуг (далі - центр) - до відповідного центру.

Під час прийняття заяви та інших документів працівники територіальних підрозділів або адміністратори центрів перевіряють правильність заповнення заяви та її відповідність наданим документам, про що ними вчиняється відповідний запис у графі 9 заяви.

Згідно п. 2.1 Порядку № 320 оформлення паспортів здійснюють працівники територіальних підрозділів, на яких, згідно з їх службовими обов`язками, покладено заповнення паспортів. Заповнення здійснюється відповідно до поданих документів за допомогою комп`ютерного обладнання або від руки розбірливим почерком, без скорочень та виправлень. У разі допущення помилок або виправлень паспорти підлягають знищенню в порядку, установленому розділом Х цього Порядку.

Правильність оформлення паспорта разом з підставами для оформлення перевіряється посадовою особою територіального підрозділу, яка за своїми службовими обов`язками відповідає за оформлення та видачу паспорта громадянина України, про що робиться відповідна відмітка в графі 11 заяви. Після перевірки на фотокартці, уклеєній у паспорт, проставляється рельєфний відбиток печатки, а на другій сторінці паспорта вчиняється підпис посадової особи територіального підрозділу. Підпис скріплюється гербовою печаткою. Номери гербової печатки та рельєфного відбитка печатки повинні бути чіткими і збігатися (п. 2.7 Порядку № 320).

Приписами п. 5.1 Порядку № 320 встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які набули громадянства України відповідно до законодавства України, отримують паспорти на підставі довідки про реєстрацію громадянином України, виданої територіальним органом Державної міграційної служби (далі - територіальний орган).

У графі восьмій заяви зазначаються реквізити довідки, а в графі "Службові відмітки" - номер і дата рішення про набуття особою громадянства України та країна попереднього громадянства.

Як передбачено п.10.4 розділу Х "Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України", затвердженого 13.04.2012 наказом МВС України № 320, погашаються, вважаються недійсними та знищуються паспорти: які обмінюються у зв`язку зі зміною (переміною) прізвища, імені та по батькові; у разі встановлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); у разі непридатності паспорта для користування (пошкодження з різних причин, утрата фотокартки); осіб, громадянство України яких припинено; знайдені, замість яких видано нові; померлих громадян; зіпсовані під час заповнення; оформлені з порушенням вимог чинного законодавства України; не отримані власником протягом року. У графі "Службові відмітки" заяви про видачу паспорта, який підлягає знищенню, зазначаються дата та підстави його знищення, після чого заява вилучається з діючої картотеки і поміщається до архівної картотеки. У разі оформлення паспорта з порушенням вимог чинного законодавства керівником територіального органу (територіального підрозділу) проводиться службове розслідування, за результатами якого складається висновок у двох примірниках, який надсилається до Державної міграційної служби України (далі - ДМС України) для затвердження керівником відповідного структурного підрозділу ДМС України. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС України, другий - у територіальному органі (підрозділі).

З метою організації виконання Закону України "Про громадянство України", Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок № 215), який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.

При цьому, відповідно до приписів ст. 21 Закону № 2235-ІІІ рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Суд зазначає, що в спірному рішенні Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 21.04.2016 відсутні прямі посилання на порушення вимог чинного законодавства України при оформленні паспортів громадян України.

Суд звертає увагу на те, що чинним законодавством передбачено повноваження органів Державної міграційної служби України на стадії перевірки поданих заявником документів приймати вмотивоване рішення про відмову у встановленні або оформленні належності особи до громадянства України; повноважень же вказаних органів скасовувати вже прийняті рішення про оформлення належності особи до громадянства України законодавством не передбачено.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача у спірному рішенні на лист Вовчанського районного суду Харківської області № 01-25/155/2016 від 09.03.2016, в якому зазначено, що згідно алфавітних покажчиків цивільних справ Вовчанського районного суду Харківської області з 2004-2006 року справа ОСОБА_1 про встановлення факту її постійного проживання на території України з 1990 року зареєстрованою не значиться, судом не розглядалась, виходячи з наступного.

В матеріалах даної справи наявне рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 11.02.2005 по справі № 2-23 2005, яким встановлено факт того, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживає на території України в м. Вовчанськ з 1990 року.

Суд зауважує, що при зверненні ОСОБА_1 із заявою про встановлення належності до громадянства України з ОСОБА_2 позивач надавав вказане рішення до органу міграційної служби. При цьому, 15.06.2005 УМВС України в Харківській області винесло рішення про набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ст. 8 Закону Украхни "Про громадянство України" ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

У відповідності до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окремо, суд зауважує, що висновки відповідача про те, що рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 11.02.2005 не приймалось, не підтверджено належними та достатніми доказами, оскільки Головним управлінням ДМС в Харківській області не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували вказане.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено обґрунтованості та правомірності викладених в висновків у спірному рішенні.

Згідно статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-ІV від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до приватного та сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Словосполучення "згідно з законом" не просто відсилає до національного законодавства, а й пов`язане з вимогою якості "закону", вимогою принципу верховенства права, про що прямо йдеться у преамбулі Конвенції. Отже цей вислів означає, - і це випливає з предмету і мети статті 8, - що в національному законодавстві має існувати засіб правового захисту від свавільного втручання державних органів у права, гарантовані п.1.

Крім того, ЄСПЛ зазначає, що втручання має бути не лише здійснене згідно із законом, але й вважатися необхідним у демократичному суспільстві. Поняття необхідності передбачає, що для такого втручання є нагальна суспільна потреба і що втручання пропорційне законній меті його здійснення (рішення у справі Кембел проти Сполученого Королівства" від 25 березня 1992 року пункт 44).

Суд повинен перевірити, чи було втручання виправданим та необхідним у демократичному суспільстві, та, зокрема, чи було воно пропорційним, і чи були причини, наданими національними органами влади на його виправдання, важливими та достатніми.

З урахуванням наведених положень Конвенції та правових позицій ЄСПЛ, суд зазначає, що прийняття відповідачем оскаржуваного рішення 21.04.2016 після отримання позивачами паспортів громадян України є втручанням в приватне життя позивачів.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (місцезнаходження: вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057, ідентифікаційний код - 37764460) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 21.04.2016 про скасування рішення УМВС України в Харківській області від 15.06.2005 про оформлення набуття громадянства України громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її дитиною, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (ідентифікаційний код - 37764460) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (ідентифікаційний код - 37764460) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16 березня 2020 року.

Суддя А.С. Мороко