Справа № 520/14418/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 р. № 520/14418/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді - Заічко О.В.,

при секретареві судового засідання - Мараєвій О.В.,

за участі: представника позивача - Ворожбіян М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправною та скасування вимоги ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом та просить суд, з урахуванням зменшення позовних вимог: визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.10.2019 року №Ф-4178-56 щодо наявності заборгованості на 30.09.2019 року з єдиного внеску в сумі 2604,47 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувана вимога є протиправною. Позивач вважає, що спірна вимоги підлягає скасуванню, оскільки зобов`язання по сплаті єдиного соціального внеску ним виконано належним чином, у встановлені строки та в повному обсязі, що підтверджується відповідними банківськими квитанціями про сплату єдиного соціального внеску.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, посилаючись на наведені обставини.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, надав відзив на позов, в якому, заперечуючи проти позову, просив у його задоволенні відмовити з тих підстав, що позивачем належним чином не виконані вимоги Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Згідно даних інтегрованої картки платника по єдиному соціальному внеску обліковується борг, а тому, спірна вимога є законним заходом реагування на зазначене.

Позивачем надано відповідь на відзив щодо помилковості доводів відповідача.

Суд, на підставі ст. 205 КАС України, вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному управлінні ГУ ДПС у Харківській області як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат), що підтверджується ідентифікаційними даними особи, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №364 від 14.07.1994 року, витягом з єдиного реєстру адвокатів, посвідченням адвоката від 14.07.1994 року (а.с. 7а-9, 46-48).

Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.10.2019 року №Ф-4178-56 з єдиного внеску на суму 2604,47 грн. (а.с. 11), яку отримано позивачем в кінці жовтня 2019 року згідно з штемпелем на поштовому конверті (а.с. 13).

23.10.2019 року позивач надав до відповідача пояснення з копіями банківських квитанцій про сплату єдиного соціального внеску за три квартали 2019 року (а.с. 15).

11.11.2019 року позивач надав до відповідача пояснення з копіями банківських квитанцій про сплату єдиного соціального внеску за 2018 рік (а.с. 16).

Цього ж дня, 11.11.2019 року позивач направив поштовим відправлення скаргу ДФС України (а.с. 17-19).

Рішенням ДПС України від 11.12.2019 року №12645/6/99-00-08-06-01 (а.с. 28-31) вирішено залишити без розгляду вказану скаргу позивача у зв`язку з порушенням законодавчо встановленого строку її подання та зазначено, що скаргу може бути оскаржено в судовому порядку.

Таким чином, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Стосовно правового регулювання спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464-VI).

Частиною 2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено обов`язок платника єдиного внеску своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

З 01 січня 2017 року набув чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесені зміни до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платникам єдиного внеску є особи, які проводять незалежну професійну діяльність.

Одночасно, згідно зі ст. 5 вказаного Закону обов`язки платників єдиного внеску виникають у осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, з початку провадження такої діяльності.

Статтею 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що для осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску - особи, які проводять незалежну професійну діяльність, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017). До внесення змін Законом № 2148-VIII від 03.10.2017: вказані платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 1 травня наступного року.

Періодом, за який платники єдиного внеску - особи, які проводять незалежну професійну діяльність, подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний рік.

Перевіряючи спірну вимогу на предмет відповідності положенням ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.

У своєму відзиві на позов відповідач посилався на виникнення спірної заборгованості внаслідок несплати наступних нарахувань за 2017-2018 роки: 19.04.2018 року - нараховано єдиного внеску в сумі 2457,18 грн. (за І квартал 2018 року); 02.05.2018 року - нараховано єдиного внеску в сумі 8448,00 грн. (за 2017 рік); 19.07.2018 року - нараховано єдиного внеску в сумі 2457,18 грн. (за ІІ квартал 2018 року); 19.10.2018 року - нараховано єдиного внеску в сумі 2457,18 грн. (за ІІІ квартал 2018 року); 21.01.2019 року - нараховано єдиного внеску в сумі 2457,18 грн. (за ІV квартал 2018 року).

В ході судового розгляду матеріалів справи, судом встановлено, що згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2017 рік поданої позивачем 18.04.2018 року за №44378 (а.с. 61), загальна сума доходу за 2017 рік становила 6800 грн., враховуючи розмір мінімальної заробітної плати в 2017 році розмір єдиного соціального внеску до сплати в місяць становить 704 грн., а за рік - 8448 грн.

Згідно банківської квитанції (а.с. 63) 24.04.2018 року позивачем було сплачено 8450 грн. єдиного соціального внеску за 2017 рік, тобто в повному обсязі.

З інтегрованої картки платника (а.с. 49-53) вбачається, що станом на 31.12.2017 року у позивача рахувалась передплата зі сплати єдиного внеску в розмірі 1532,25 грн.

Відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік поданої позивачем 03.04.2019 року за №37887 (а.с. 62), загальна сума доходу за 2018 рік становила 9100 грн., враховуючи розмір мінімальної заробітної плати в 2018 році розмір єдиного соціального внеску до сплати за квартал становить 2457,18 грн., а за рік - 9828,72 грн.

Згідно банківських квитанцій (а.с. 64-67) позивачем в 2018 році були здійснені наступні платежі зі сплати єдиного соціального внеску: 24.03.2018 року на суму 2460 грн., 17.06.2018 року на суму 2460 грн., 12.09.2018 року на суму 2460 грн., 09.12.2018 року на суму 2460 грн., на загальну суму 9840 грн., тобто в повному обсязі.

Крім того, згідно банківських квитанцій (а.с. 68-70) у 2019 році позивачем були здійснені наступні платежі зі сплати єдиного соціального внеску: 08.03.2019 року на суму 2760 грн., 24.05.2019 року на суму 2760 грн., 10.09.2019 року на суму 2760 грн., з розрахунку мінімальної заробітної плати в 2019 році.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем зобов`язання зі сплати єдиного внеску виконано належним чином, у встановлені строки та в повному обсязі.

Таким чином, суд не погоджується з твердженням відповідача про неналежне виконання позивачем вимог Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а тому вважає, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.10.2019 року №Ф-4178-56 з єдиного внеску на суму 2604,47 грн. є необґрунтованою та безпідставною, а отже протиправною.

Аналізуючи наведені вище норми та враховуючи встановлені обставини справи суд вважає, що відповідачем, як того вимагають приписи ч.2 ст.77 КАС України, не подано належних доказів правомірності прийняття оскаржуваної вимоги, а тому, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи також з їх пов`язаності.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити.

Скасувати вимогу Головного управління ДПС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) від 11.10.2019 року № Ф-4178-56 на суму 2604,47 грн., яка складена відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. ( сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 13 березня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.