Справа № 398/4545/19
Суддя: Ніколаєв М. В.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/4545/19
Провадження №: 2-а/398/21/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" березня 2020 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Ніколаєва М.В.,

з участю секретаря Безкоровайної А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Євдаха Едуарда Олексійовича, Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 2 батальйона 2 роти УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Євдаха Едуарда Олексійовича, у якому просить скасувати постанову ЕАК № 1861282 від 14.12.2019 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Під час розгляду справи судом залучено до участі у справі в якості другого відповідача - Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що постановою інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Євдаха Едуарда Олексійовича ЕАК № 1861282 від 14.12.2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності на накладено штраф у розмірі 425 грн. У постанові зазначено, що він 14.12.2019 року, керуючи транспортним засобом Renault Magnum, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись за межами міста не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 ПДР щодо того, що з 01.10 по 01.05 на транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар.

Позивач вважає, що вказана постанова винесена незаконно, так як, відсутні докази вказаного правопорушення, по-другеінспектор при складанні постанови невірно зазначив кваліфікацію адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 26.12.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 17.02.2020 року судом залучено до участі у справі у якості співвідповідача Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі. На позові наполягає в повному обсязі, та просить його задовольнити.

Відповідач - інспектор 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області сержант поліції Євдаха Едуард Олексійович в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином. Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив розглянути справу за його відсутності, а також просив у задоволенні заяви позивача відмовити у повному обсязі. Так, у відзиві на адміністративний позов відповідач зазначив, що 14.12.2019 року ним винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що водій керуючи ТЗ RENAULT MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 , в Дніпропетровській області, на 152 км., за межами міста в туман не ввімкнув ближнє світло фар, чим порушив п. 9.8 Правил дорожнього руху України.

Відповідач у відзиві зазначив, що згідно п. 9.8 Правил дорожнього руху України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком назустріч загальному потоку транспортних засобів: в)на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових. великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, ще» здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; г) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні,а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна «ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв. Дана вимога Правил дорожнього руху дозволяє підвищити безпеку дорожнього руху на затемнених ділянках дороги як у світлу пору доби, так і в темну. Тому, відповідач вважає, що він вірно кваліфікував правопорушення.

Також, відповідач зазначив, що на відео запису з відео реєстратора зафіксовано розгляд справи, який проводився згідно чинного законодавства, позивачу роз`яснено його права відповідно до ст. 268 КУпАП.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, надіслав суду пояснення, у якому просив розглянути справу за його відсутності, а також просив у задоволенні заяви позивача відмовити у повному обсязі, посилаючись на аналогічні підставі, на які посилався у відзиві на адміністративний позов відповідач - інспектор 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області сержант поліції Євдаха Едуард Олексійович.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Постановою серії ЕАК № 1861282 від 14.12.2019 року на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень, оскільки останній, 14.12.2019 року о 14:31 годині керуючи транспортним засобом RENAULT MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 за межами міста в туман не ввімкнув ближнє світло фар, таким чином порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху, а саме вимогу щодо того, що з 01.10 по 01.05 на транспортних засобах поза населених пунктів повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Постановою Кабінету Міністрів Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 10 жовтня 2001року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху України. Пунктом 1.1 зазначених правил встановлено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пункт 9.8 розділу 9 (Попереджувальні знаки) Правил дорожнього руху України передбачає, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5,8 назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Так, із п. 9.8 Правил дорожнього руху України вбачається, що у період з 1 жовтня по 1 травня у світлу пору доби на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти паяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Отже, диспозиція даної статті не містить такого формулювання як керування транспортним засобом поза населеним пунктом без увімкнення ближнього світла фар, однак у оскаржуваній постанові зроблено посилання на п.9.8 Правил дорожнього руху України.

Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідальність за порушення ПДР, зазначене у постанові відповідача, передбачена іншою статтею КУпАП, а не ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою встановлено відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Зазначені доводи позивача суд приймає до уваги оскільки пункт 9.8 ПДР України знаходиться у Розділі 9 «Попереджувальні сигнали» ПДР. Стаття 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, та не передбачає відповідальності за керування транспортним засобом без користування денними ходовими вогнями або режимом ближнього світла фар.

Водночас, статтею 125 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення інших порушень правил дорожнього руху, крім передбачених статями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статями 139 і 140 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи вказані законодавчі положення, суд приходить до висновку, що за порушення пункту 9.8 Правил дорожнього руху (не ввімкнення за межами населеного пункту в період часу з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів чи ближнього світла фар) настає відповідальність передбачена ст. 125 КУпАП, а тому кваліфікація дій, наведених у оскаржуваній постанові за ч. 2 ст. 122 КУпАП, є невірною.

За умови доведеності факту не ввімкнення позивачем за межами населеного пункту в період часу з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів чи ближнього світла його дії можуть бути кваліфіковані за ст. 125 КУпАП.

У позовній заяві позивач вважає недоведеним факт керування транспортним засобом без ввімкнених денних ходових вогнів або ближнього світла фар за межами населеного пункту.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 238 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з відзивом представник відповідача як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення надав суду диск з відеозаписом реєстратора патрульного поліцейського.

Так, вказаний диск містить відеозапис спілкування інспектора з невстановленою особою, якій роз`яснювалися права, після чого інспектор повідомляє про накладення адміністративного стягнення. Вказаний відеозапис не містить доказів руху автомобіля позивача RENAULT MAGNUM, державний номерний знак НОМЕР_1 з вимкнутим ближнім світлом фар за межами населеного пункту.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Всупереч вказаної вище статті КУпАП, інспектором не було встановлено свідків вчинення правопорушення ОСОБА_1 з метою доведення вини останнього.

Таким чином, судом встановлено, що жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Таким чином, зазначених вимог КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та змісту постанови про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано, зокрема в оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на дані, на підставі яких відповідач встановив вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому не викладено повно фактичних обставин правопорушення.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем не надано.

Крім того, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у постанові про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, оскільки належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення відповідач суду не надав.

Суд також звертає увагу, що інспектор 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області сержант поліції Євдаха Едуард Олексійович не може бути належним відповідачем у справі виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2 ст. 222 КУпАП).

Приписами ч.1 ст.1 ЗУ "Про Національну поліцію" визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ч.1 ст.13 ЗУ "Про Національну поліцію" систему поліції складають:

1) центральний орган управління поліцією;

2) територіальні органи поліції.

Згідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.17 цього Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ст. 122 КУпАП інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст.222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222-244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019р. у справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з положень п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 26.12.2019р. у справі за №724/716/16-а, суд дійшов висновку, що відповідачем у даній категорії справ повинен бути територіальний орган поліції, який утворений та діє від імені Департаменту патрульної поліції.

Таким чином, належним відповідачем у вказаній справі є не інспектор 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області Євдаха Є.О., який є працівником територіального органу поліції, а саме Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги, заявлені до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України підлягають задоволенню, а в задоволенні позовних вимог до інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області Євдахи Є.О. слід відмовити, оскільки останній не є належним відповідачем.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241, 242, 244, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити частково.

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області сержанта поліції Євдаха Едуарда Олексійовича.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, задовольнити .

Скасувати винесену інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області сержантом поліції Євдахою Едуардом Олексійовичем постанову від 14 грудня 2019 року серії ЕАК № 1861282 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 11 березня 2020 року.

Суддя М.В. Ніколаєв