Справа № 200/12480/19-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 р. Справа№200/12480/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., при секретарі судового засідання Воліковій О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльність щодо відмови у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , зобов`язання призначити та виплатити допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що 12 травня 2016 року у позивача народилась дитина, однак у зв`язку з скрутним матеріальним становищем позивачем не мала можливості виїхати з міста Муром Російської Федерації до міста Маріуполя та звернутись до відповідача із заявою про призначення допомоги при народженні дитини. Після повернення до міста Маріуполя у червні 2018 року, позивач неодноразово зверталась до відповідача із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини, однак не отримувала відповідей.

Після звернення на урядову гарячу лінію з питанням призначення соціальної дороги, позивач отримала відповідь №Б-4704-12-1.2.7 про відмову у призначенні такої допомоги у зв`язку з тим, що минуло більше 12 місяців після народження дитини.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, оскільки допомога при народженні дитини є допомогою самій дитині, а не її батькам. Крім того неможливість своєчасного звернення батьків за її призначенням призводить до порушення інтересів дитини.

Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

04 грудня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що ОСОБА_1 не зверталась за призначенням допомоги при народженні дитини до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради із заявою встановленою форми з відповідними документами, а звернулась в телефонному режимі на Урядову гарячу лінію.

Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року підготовче засідання відкладено.

Ухвалою суду від 09 січня 2020 року підготовче засідання відкладено, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року підготовче засідання відкладено.

Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

21 лютого 2020 року на адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи без її участі та участі її представника.

Представник відповідача про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з`явився.

Згідно з частиною четвертою статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 ), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про народження, видане відділом РАГС адміністрації округу Муром Володимирівської області № НОМЕР_3 у позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 дитина ОСОБА_2 .

Згідно довідки посольства України в Російській Федерації від 06 червня 2018 року №6111-536-906 ОСОБА_2 зареєстрована громадянкою України.

Відповідно до довідок Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 18 жовтня 2018 року №14-126-0643 та № 04-120-1570 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 р АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що позивач звернулась до відповідача із заявою від 23 січня 2019 року в якій просила призначити державну допомогу при народженні дитини. (а.с. 66)

Зазначена заява надійшла на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та була направлена представником позивача (а.с. 92)

До заяви було додано копії документів: копію паспорту МЕ 629100, копію картки фізичною особи-платника податків, копію свідоцтва про народження № НОМЕР_4 , копію довідок від 18 жовтня 2019 року № 04-126-0643 та №04-120-1570, копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 в перекладі з російської мови та копію свідоцтва про народження НОМЕР_5 , копію свідоцтва про встановлення батьківства серії НОМЕР_6 , копію довідки про суми виплачених доходів та утриманих податків, копію картки платника податків, копію довідки про реєстрацію особи громадянином України, копію свідоцтва про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію договору №11, копію ордеру серії ДН №000,12/090. (а.с.67-91)

На зазначену заяву відповідач листом від 29 січня 2019 року №Н-1517-54.1.1 повідомив, що відповідно до положень Закону України «Про державне допомогу сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини призначається за умова, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Крім того, для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення подається заява за встановленою формою та копія свідоцтва про народження дитини. (а.с. 44)

27 серпня 2019 року позивач звернулась до відповідача через засоби телефонного зв`язку з питань призначення допомоги при народженні дитини (а.с. 28)

На зазначене звернення відповідач листом від 05 вересня 2019 року № Б-14704-12-1.2.7 повідомив, що станом на 27 серпня 2019 року позивач не має права на призначення зазначеного виду соціальної допомоги.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, тому звернулась до суду із даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України від 21 листопада 1992 року № 2811-XII «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (далі Закон №2811).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2811 громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2811 одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 Закону № 2811 допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною. Одноразова допомога, призначена опікуну, вважається власністю дитини. Допомога батькам при народженні дитини призначається на підставі свідоцтва про народження дитини. Опікунам зазначена допомога призначається на підставі рішення про встановлення опіки. Для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Орган праці та соціального захисту населення за місцем проживання одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, має право отримувати від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відомості, необхідні для призначення допомоги при народженні дитини. У разі народження (встановлення опіки) двох і більше дітей допомога надається на кожну дитину. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року.

Так, відповідно до п. 10 Порядку № 1751 визначено, що допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання.

Приписами пункту 11 цього порядку передбачено, що для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: 1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу).

Заява, зазначена у підпункті 1 цього пункту, може бути подана в електронній формі (з використанням засобів телекомунікаційних систем, через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, зокрема з використанням електронного цифрового підпису) структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання заявника. В такому разі факт народження дитини на території України підтверджується за інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, отриманою шляхом електронної взаємодії у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мін`юстом. У разі надходження надісланої з використанням засобів телекомунікаційних систем заяви без електронного цифрового підпису громадянина орган соціального захисту населення повідомляє заявнику, що допомога при народженні дитини призначається лише після підписання у місячний строк зазначеної заяви. У разі не підписання заяви у зазначений строк подається нова заява

Наказом Міністерства соціальної політики України від 21 квітня 2015 року № 441 «Про затвердження форми Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» затверджено форму Заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, що додається.

З аналізу вимог чинного законодавства, вбачається, що для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, надається заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Така заява надається особисто або в електронній формі (з використанням засобів телекомунікаційних систем, через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, зокрема з використанням електронного цифрового підпису).

Як вже зазначалось судом, позивач звернулась до відповідача із заявою, яка направлена засобами поштового зв`язку про призначення допомоги при народженні дитини від 23 січня 2019 року довільної форми, що суперечить пункту 11 Порядку № 1751 та положенням Закону № 2811. У зв`язку з наведеним відповіді Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради Донецької області від 29 січня 2019 року № Н-1517-541.1 та від 05 вересня 2019 року №Б-14704-12-1.2.7 були надані в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що жодних належних та допустимих доказів особистого звернення позивача до відповідача з заявою про призначення виплати допомоги при народженні дитини, складеною за формою, затвердженою Мінсоцполітики та поданої у встановленому положеннями Порядку № 1751 та Закону № 2811 порядку позивачем надано не було.

А отже, виходячи з заявлених вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Аналогічні висновки у подібних правовідносинах викладені у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі №/360/1957/19.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що вона не позбавлена права звернення із заявою про призначення допомоги при народженні дитини до відповідного органу соціального захисту населення у встановлений порядок та спосіб.

Отже, підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40, що підтверджується відповідними квитанціями, однак враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Вступну та резолютивну частини рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті 27 лютого 2020 року.

Повний текст рішення складено 06 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко