Справа № 200/1406/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

16 березня 2020 р. Справа №200/1406/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту захисту економіки Національної поліції України (01601, м.Київ, вул.Академіка Богомольця, буд.10), в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік;

- стягнути з відповідача грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік у сумі 6928,60 грн. за 28 календарних дні;

- стягнути з відповідача кошти за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 17.08.2016 року по день фактичного розрахунку.

Ухвалою суду від 11.02.2020 відкрито провадження у справі №200/1406/20-а та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви, в обґрунтування якого вказано, що позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений ч.1 ст.233 КЗпП України з вимогою про стягнення грошових коштів за час затримки виплати за невикористану додаткову відпустку при звільненні, поважних причин його пропуску не навів, клопотання про поновлення строку звернення до суду не подавав.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч.ч.3-4 ст.123 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то, для звернення до адміністративного суду, встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст.233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 КЗпП України роз`яснив, що для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

У цьому рішенні Конституційний Суд України також зазначив, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Отже, для встановлення початку перебігу тримісячного строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Суд зазначає, що предметом розгляду вказаної справи є протиправна бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2016 рік, її стягнення та стягнення з відповідача коштів за час затримки розрахунку при звільненні. Тобто з позивачем не проведено остаточного розрахунку при звільненні.

Отже, позиція представника відповідача щодо подання позивачем даного позову до суду з пропуском строку звернення до адміністративного суду - є помилковою, обставини, на яких ґрунтується ця позиція - не відповідають фактичним обставинам справи зі спірного питання.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - слід відмовити.

Крім того, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі виходячи з наступного.

Порядок зупинення провадження у справі визначено ст.236 КАС України, відповідно до п.5 ч.1 якої суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного суду від 08.11.2018 у справі №821/1083/17 за позовом особи до Управління Державної пенітенціарної служби України в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі про стягнення середньомісячного заробітку за час затримки виплати одноразової грошової допомоги при скороченні штатів, справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Верховного суду від 06.11.2019 у справі №810/451/17 за позовом особи до Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, справу також передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

За встановлених Верховним судом в цих справах обставин, мається різне тлумачення і застосування судами положень ст.117 КЗпП, що зумовлено неоднаковою правозастосовною практикою Верховного Суду України і практикою Верховного Суду щодо трактування положень вказаної статті та їхніх підходів до застосування її положень за схожих правових ситуацій.

Оскільки, колегія суддів Касаційного адміністративного Суду у складі Верховного Суду висловила намір відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України, Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 11.12.2019 прийняла справу №810/451/17 до розгляду.

Враховуючи, що предметом розгляду у наведених вище справах також є не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки, що є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, суд вважає за необхідне зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №810/541/17.

Керуючись ст.ст. 122, 236, 240, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №200/1406/20-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів - відмовити.

Зупинити провадження в адміністративній справі №200/1406/20-а за позовом ОСОБА_1 до Департаменту захисту економіки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів - до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 810/451/17.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені ст.256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Донецького окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 16.03.2020.

Суддя Т.В.Загацька