Справа № 400/3328/19
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 р. № 400/3328/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.06.2019 року № , № , № , -

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект" (надалі - позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (надалі - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.06.2019 року № , № , № .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача, за результатами якої складено акт №1578/28-10-42-01/31821381 від 31.05.2019 року, яким встановлено порушення позивачем вимог п.п. 14.1.36, п.14.1 ст.14 п. 134.1 ст. 134 ПК України та п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000р. за № 85/43065, п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п. 44.1 ст.44 п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, 200.4 ст.200 ПК України. На підставі висновків акту перевірки, у зв`язку із встановленими порушеннями, відповідачем прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 21.06.2019 року № , № , № . Позивач не погоджується з вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх незаконними і необґрунтованими та просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.06.2019 року № , № , № , оскільки платником податків надано повний пакет первинних документів щодо придбання у ТОВ "Турбо-Центр" та ТОВ "Диал-Сервис" товарів, що свідчать про реальність здійсненя господарських операцій. Також, вказав, що протягом тривалого часу Державною фінансовою інспекцією в Миколаївській області проводився операційний аудит ДП НВКГ «Зоря»- «Машпроект». Під час аудиту фахівцями Державної фінансової інспекції періодично проводився огляд товарно-матеріальних цінностей, які надійшли до позивача від постачальників, в тому числі від постачальників ТОВ «Турбо-Центр» та ТОВ «Диал- Сервис». В результаті проведеного огляду встановлена фактична наявність на складі № 812 Підприємства товарно-матеріальних цінностей (далі - ТМЦ), які надійшли від ТОВ «Турбо-Центр» та ТОВ «Диал-Сервис». Зазначене підтверджується копіями актів огляду наявності на складі № 812 ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» товарно-матеріальних цінностей, отриманих від ТОВ «Турбо-Центр»: № 28 від 24.04.2015р., № 37 від 17.07.2015р., № 66 від 19.11.2015р., № 76 від 10.12.2015р. та копіями актів огляду наявності на складі № 812 ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» ТМЦ, отриманих від ТОВ «Диал-Сервис»: № 43 від 13.08.2015р., № 58 від 12.11.2015р., № 64 від 19.11.2015р., № 73 від 10.12.2015р. Крім того, посилання в Акті та у податковому-повідомленні рішення № на порушення Підприємством пункту 5 Положення 11 «Зобов`язання» є невірним. Відповідно до цієї норми, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду. Відомості про те, що позивач відобразив в бухгалтерському обліку вартість придбаних у ТОВ «Турбо-Центр» та ТОВ «Диал-Сервис» товарів, як зобов`язання, Акт не містить. Також, вказав, що податковим органом в акті перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення задекларованих ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» показників у рядку 01 Декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків) визначений за правилами бухгалтерського обліку 2015р., не встановлено їх заниження або завищення по взаєморозрахункам з ТОВ «Диал- Сервис» та ТОВ «Турбо-Центр» за період з 01.01.2015р. по 31.12.2015р. Також, вказав, що в Акті перевірки докладно зазначено спосіб, час, контрагентів-постачальників ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», найменування, характеристики товару, його кількість та ціна. Крім того, в Акті перевірки зазначено про факт оприбуткування та оплати цього товару, номери та дати усіх первинних документів, що підтверджують всі вищезазначені операції. Всупереч зазначеним фактам орган перевірки робить висновок, що не встановлено факту реальності здійснення господарських операцій між ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та підприємствами ТОВ «Диат-Сервис» та ТОВ «Турбо-Центр». Тобто, висновки органу перевірки є суперечливими та такими, що ґрунтуються на припущеннях без посилання на будь-які первинні документи без належних правових підстав.

Ухвалою суду від 11.10.2019 року позовну заяву Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект" залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

28.10.2019 року на виконаня ухвали суду від 11.10.2019 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано докази доплати судового збору в сумі 13 447, 00 грн.

Ухвалою від 04.11.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/3328/19 та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначив по справі підготовче засідання на 04.12.2019 року.

03.12.2019 року за вх. № 20604 до Миколаївського окружного адміністративного суду від Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, контролюючий орган посилаючись на висновки акту №1578/28-10-42-01/31821381 від 31.05.2019 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки позивача, зазначає, що згідно наданих документів, матеріалів податкової інформації та інформації, що міститься в інформаційних базах ДФС, вбачається нереальність здійснення операцій, тобто формування активу за рахунок надходження товарів (запасів) з джерела невідомого походження від контрагентів-постачальників, з легалізацією використання його документів по господарських відносинах з ТОВ «Диал-Сервис» та ТОВ «Турбо-Центр». Зазначив, що підприємством здійснено формування активу за рахунок надходження товарів (запасів) з джерела невідомого походження, з його легалізацією за рахунок використання документів «контрагента», що фактично не міг і не здійснював постачання з оплатою на користь такого «контрагента». Таким чином, первинні документи, а саме видаткові накладні, податкові накладні, надані підприємствами - постачальниками: ТОВ «Диал-Сервис» та ТОВ «Турбо-Центр» для ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект», не мають юридичної сили первинних документів у зв`язку із зазначенням у них господарських операцій з постачання товарів невідомого походження. Крім того, згідно проведеного аналізу інформаційних баз даних ДФС України, контролючим органом встановлено, що контрагенти - продавці позивача не є виробниками продукції поставленої на адресу ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект», а здійснювали придбання у посередників. За результатами дослідження ланцюгів постачання встановлено, що діяльність котрагентів-постачальників ТОВ «Диал-Сервис» та ТОВ «Турбо-Центр» спрямована виключно на здійснення операцій для надання податкової вигоди третім особам, які не виконують свої податкові зобов`язання, з метою штучного формування витрат та податкового кредиту з ПДВ, та які не мають реального товарного характеру. Тобто, перевіркою встановлено відсутність первинного постачання товару, а також відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) кожним суб`єктом у ланцюгу постачання певного обсягу ідентифікованого товару, відповідно встановлено неможливість формування у кожного суб`єкта господарювання у ланцюгу постачання відповідного активу, а отже підтверджується документальне оформлення нереального руху. Також, вказав на наявність кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000310, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, в ході якого встановлено, що певні особи через юридичні особи, зокрема ТОВ «Турбо- Центр» та ТОВ «Діал-Сервіс», здійснювали постачання Позивачу ТМЦ, які ввозились на територію України поза митним контролем або виготовлялись в Україні без відображення у бухгалтерській звітності, з підробленими документами щодо їх походження. Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

03.12.2019 року за вх. № 20601 до Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що наявність кримінального провадження №0000310 не має доказового значення при розгляді даної адміністративної справи, оскільки, самі по собі обставини та факти, які є об`єктом розслідування в кримінальному провадженні, не підтверджують факту того, що позивач не отримував ТМЦ від контрагентів ТОВ «Диал-Сервис» та ТОВ «Турбо-Центр», не здійснював оплати за отримані ТМЦ та мав на меті створити зовнішні ознаки фактичного здійснення операцій, для подальшого отримання необгрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту. Також, зазначив, що фактичне здійснення господарських операцій між ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та ТОВ «Турбо-Центр» та ТОВ «Диал-Сервис» підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахункам 20, 23, 361, 63.1, 371, 70, 90, 79, договорами поставки, видатковими накладними, картками складського обліку, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, рахунками-фактури, рахунками на оплату, тощо. ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» достовірно відобразив доходи та витрати щодо операцій здійснених з контрагентами ТОВ «Турбо-Центр» та ТОВ «Диал-Сервис», формування податкового кредиту проводилось у відповідності з вимогами Податкового кодексу України та інших вимог законодавства, а тому підстави для застосування відповідальності до позивача - відсутні.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, підготовче судове засідання по справі № 400/3328/19, призначене на 04.12.2019 року, відкладено на 10.12.2019 року.

Ухвалою від 10.12.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №400/3328/19 на тридцять днів та відклав підготовче засідання по даній адміністративній справі на 15.01.2020 року.

Підготовче судове засідання, призначене на 15.01.2020 року, суд відклав до 05.02.2020 року.

Ухвалою від 05.02.2020 року судом було закрито підготовче провадження в адміністративній справі за позовною заявою Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.06.2019 року № , № , № та призначено справу № 400/3328/19 до судового розгляду по суті на 12.02.2020 року.

Представники сторін в судовому засіданні, призначеному на 12.02.2020 року, клопотали про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадждення.

Суд клопотання представників сторін задовольнив та на підставі частини 9 статті 205 КАС України суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, ознайомившись з заявами учасників справи по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі направлень від 29.03.2018 року №401, 402, виданих Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств машинобудування та металообробки управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери ОСОБА_1 та головним державним ревізором-інспектором відділу податкового супроводження підприємств машинобудування та металообробки управління податкового супроводження підприємств виробничої сфери ОСОБА_2 , відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями, на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 28.03.2018 року №534, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Диал-Сервис» та ТОВ «Турбо-Центр» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року.

Копію наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби відроку №534 вручено бухгалтеру ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» Поволі Валентині Петрівні 29.03.2019 року.

Копію наказу Офісу великих платників податків ДФС «Про призупинення термінів проведення документальної позапланової виїзної перевірки» від 05.04.2018 року №624 направлено поштою 05.04.2018 року головному бухгалтеру ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект».

Копію наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби «Про щодо продовження строків проведення документальної позапланової виїзної перевірки» від 03.05.2019 року №978 направлено поштою 03.05.2019 року бухгалтеру ДП «НВКГ «Зоря»- «Машпроект» Поволі Валентині Петрівні.

Перевірку проведено з відома генерального директора товариства Картошкіна Костянтина Едуардовича та в присутності головного бухгалтера ОСОБА_3 .

Перевірка проводилась з 29.03.2018 року по 24.05.2019 року.

Термін перевірки було призупинено з 05.04.2018 року - у зв`язку з вилученням документів, згідно наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби 05.04.2018 року № 624.

Перевірку було поновлено на 10 робочих днів, згідно наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 03.05.2019 року №978.

В ході проведення перевірки підприємством надано протокол обшуку від 05.07.2017 року прокуратури Миколаївської області (досудове рослідування №0000310), щодо вилучення документів по взаємовідносинах державного підприємства «Науково- виробничий комплекс газ стурбування «Зоря»-«Машпроект» () по взаємовідносинах з ТОВ "Диал-Сервис" () та ТОВ "Турбо - Центр" () за 2015-2016 роки, у зв`язку з цим виникла необхідність у витребуванні первинних документів та надіслано запит слідчому в ОСВ слідчого відділу прокуратури Миколаївської області від 02.04.2018 року для надання копій вилучених документів або забезпечення доступу до перевірки таких документів та Офісом ВПП на підставі п.85.9 ст. 85 Податкового Кодексу України, терміни проведення перевірки було перенесено до дати отримання копій вилучених документів або забезпечення доступу до них.

Листом Прокуратури миколаївської області від 11.04.2018 року №17/1-1173вих18 (вх. від 17.04.2018 №7489/9) повідомлено про направлення запиту офісу «Про надання доступу до вилучених документів» до СУ ГУ ДФС у Миколаївській області.

Направлено запити до СУ ГУ ДФС у Миколаївській області від 14.05.2018 року №18506/7/28-10-41-01-11 та від 15.06.2018 року №22006/7/28-10-41-01-11 «Про надання доступу до вилучених документів».

Листом від 27.09.2018 року №5663/7/14-29-23-01-03 ГУ ДФС у Миколаївській області надано документи в 1 томі на 123 аркушах.

За результатами аналізу інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, який знаходиться у відкритому (загальному) доступі в Інтернет - ресурсі, наявна судова ухвала у рамках кримінального провадження від 16.12.2016 року №0000310, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 191 КК У країн, за відомостями про заволодіння коштами ДП «Зоря»-«Машпроект» суб`єктами господарської діяльності, які поставляють вказаному державному підприємству як нібито нові та легально отримані деталі, які ввозяться на територію України поза митним контролем або виготовляються в Україні без відображення у бухгалтерській звітності, та бувші у використанні, з підробленими документами щодо походження. В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 за попередньою змовою зі своїми синами ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , з громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 організували постачання державному підприємству НВКГ «Зоря»-«Машпроект» підконтрольними їм TOB «Мехкомплект плюс», ТОВ «Турбо-Центр», ПП «Будагросервіс», ТОВ «Діал-Сервіс», ПП «Сервісбуд-М» та ПП «Комплектсервіс ДМ» деталей обладнання, які ввозяться на територію України поза митним контролем або виготовляються в Україні без відображення у бухгалтерській звітності, та бувші у використанні, з підробленими документами щодо походження.

За результатами вказаної вище перевірки Офісом ВПП складено акт №1578/28-10-42-01/31821381 від 31.05.2019 року "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» (код за ), з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Турбо-Центр» (), та ТОВ «Диал-Сервис» () за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року (по періодам відображення в Деклараціях з ПДВ та відображенні при формуванні показників фінансової звітності за відповідні податкові періоди, які є підставою для відображення у декларації з податку на прибуток за відповідний податковий період)", яким встановлено, зокрема, порушення ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект»:

1. п.п. 14.1.36, п.14.1 ст.14 п. 134.1 ст. 134 ПК України та п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11,02.2000р. за № 85/43065, в результаті чого встановлено завищення ДП НВКГ «Зоря»- «Машпроект» від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток за 2015 рік (рядок 04 Податкової декларації з податку на прибуток підприємства) на загальну суму 46 456 386 грн., в тому числі по періодах:

- 2015 рік в сумі 46 456 386 грн.

2. п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14, п. 44.1 ст.44 п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, в результаті чого встановлено завищення суми податкового кредиту та від`ємного значення в сумі ПДВ 7 742 731 грн., в тому числі по періодах за:

- січень 2015 року в сумі 85 760 грн.;

- лютий 2015 року в сумі 269 330 грн.;

- березень 2015 року в сумі 13 960 грн.;

- квітень 2015 року в сумі 902 817 грн.;

- травень 2015 року в сумі 467 454 грн.;

- червень 2015 року в сумі 1 046 014 грн.;

- липень 2015 року в сумі 631 363 грн.;

- серпень 2015 року в сумі 1 330 089 грн.;

- вересень 2015 року в сумі 1 314 902 грн.;

- жовтень 2015 року в сумі 966 083 грн.;

- листопад 2015 року в сумі 665 249 грн.;

- грудень 2015 року в сумі 49 710 грн.

3. п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого завищено заявлену суму бюджетного відшкодування на суму 135 315,00 грн. за серпень 2015 року, яка підлягає зменшенню.

4. п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2015 року в розмірі 4 190 718 грн.

ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» надано до ДФС України заперечення від 07.06.2019р. до акту перевірки від 31.05.2019 року №1578/28-10-42-01/31821381.

ДФС України надано відповідь на заперечення 19.06.2019 року, за результатами розгляду яких, прийнято рішення про залишення без змін висновків акту від 31.05.2019 року №1578/28-10-42-01/31821381.

На підставі акта перевірки від 31.05.2019 року №1578/28-10-42-01/31821381, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 21.06.2019 року:

№ , яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 135 315, 00 грн. та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 67 657, 50 грн.

№ , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 4 190 718, 00 грн.

№ , прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 46 456 389, 00 грн.

Позивач, не погоджуючись з вказнами податковими повідомленнями-рішеннями, подав скаргу до ДФС України.

Рішенням ДПС України №816/6/99-00-08-15-03 від 06.09.2019 року скаргу підприємства залишено без задоволення.

Не погодившись з висновками податкового органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства та прийнятими Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби податковими повідомленнями-рішеннями від 21.06.2019 року № , № , № , позивач оскаржив вказані рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

За період з 01.01.2015 по 31.12.2015 ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 543 983 027 гривень (з урахуванням уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок).

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року встановлено його завищення всього у сумі 7 742 731 гривень.

Перевіркою встановлено віднесення до складу податкового кредиту ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» по взаємовідносинам з ТОВ «Диал-Сервис» та ТОВ «Турбо-Центр» ПДВ в сумі 7 742 731 грн.

Перевіркою встановлено неможливість підтвердження реальності здійснення господарських операцій по взаємовідносинах ДП «НВКГ «Зоря-Машпроект» з ТОВ «ДИАЛ - СЕРВИС», а саме, перевіркою встановлено формування ДП «НВКГ «Зоря-Машпроект» податкового кредиту за рахунок надходження продукції невідомого походження, що не відповідає документально оформленому, з його легалізацією за рахунок використання документів «контрагента», що фактично не міг здійснювати придбання зазначеної продукції по ланцюгу постачання з його подальшою реалізацією.

Між ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» (покупець) та ТОВ «Диал-Сервис» (постачальник) укладено договір постачання від 21.12.2012 року №21-12-12, відповідно до якого постачальник зобов`язується систематично поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та сплачувати товари в порядку та на умовах, визначених даним договором.

До перевірки надані додаткові угоди, специфікації.

Актом перевірки встановлено, що суми податку на додану вартість включено ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» до податкового кредиту, відповідають даним додатку 9-1 та 9-2 до податкових декларацій з податку на додану вартість в загальній сумі 22 976 985,84 грн. (ПДВ 3 829 497,66 грн), у т.ч. по періодах:

- за січень 2015 року в сумі 453 240 грн, ПДВ 75 540 грн.,

- за лютий 2015 року в сумі 353 700 грн., ПДВ 58 950 грн.,

- за травень 2015 року в сумі 1 524 062,08 грн., ПДВ 254 010,35 грн.,

- за червень 2015 року в сумі 1 501 830,05 грн, ПДВ 250 305,01 грн.,

- за липень 2015 року в сумі 2 345 194,88 грн, ПДВ 390 865,82 грн.,

- за серпень 2015 року в сумі 5 818 206,06 грн, ПДВ 969 701,02 грн.,

- за вересень 2015 року в сумі 3 720 328,97 грн, ПДВ 620 054.83 грн.,

- за жовтень 2015 року в сумі 3 972 789,13 грн, ПДВ 662 131,52 грн..

- за листопад 2015 року в сумі 2 989 374,67 грн, ПДВ 498 229,11 грн,

- за грудень 2015 року в сумі 298 260 грн. ПДВ 49 710 грн.

Податкові накладні зареєстровані в ЄРПН, відповідно до підпункту 201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, із змінами та доповненнями.

Згідно умов укладеного договору № 21-12-12 від 21.12.2012 року транспортування Товару здійснюється на умовах СРТ склад «Покупця», ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект», м. Миколаїв, пр. Жовтневий 42-а, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «INCOTERMS» у редакції 2010 року.

Оплата покупцем товару здійснювалась за відповідним рахунком Постачальника в національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Згідно проведеного аналізу інформаційних баз даних ДФС України (Єдиного реєстру податкових накладних) встановлено, що ТОВ «Диал-Сервис» не є виробником даної продукції, а здійснював придбання у посередників:

- ТОВ «Торговий Дім «ЗКЕМ» (код 39632470), зареєстроване від 10.02.2015 №0002164 відділом реєстрації Новокаховської міської ради. Підприємству присвоєно стан 28 - триває проц-ра прип-ня (направлені заперечення органу ДФС). Реєстрація платника податку на додану вартість від 01.04.2015, діюче.

- ТОВ «БЕРТРАН-СЕРВІС» (код 39448102), реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.12.2014 анульовано 20.06.2017 (причина « 39» - відсутність поставок та ненадання декларацій).

- ТОВ «Компанія «Преміум трейд» (код 39618765), реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.03.2015 анульовано 04.01.2018 (причина « 22» - ненадання декларацій протягом року).

- ТОВ «ВЄКТОР-ПЛЮС» (код 39612915), реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.03.2015 анульовано 23.12.2016 (причина « 22» - ненадання декларацій протягом року).

- ТОВ "Лекс Про" (код 39465083), реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.12.2014 анульовано 02.04.2018 (причина « 39» - відсутність поставок та ненадання декларацій).

- ТОВ "Діоніс - Груп" реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.12.2014 анульовано 31.01.2017 (причина « 39» - відсутність поставок та ненадання декларацій).

Перевіркою встановлено, що згідно бази даних ДФС України не встановлено придбання послуг з перевезення постачальником ТОВ «Диал-Сервис».

Перевіркою не підтверджується джерело походження придбаного товару, а саме: Електродвигун ACT20ЦM2/4 В5, 380В, 50Гц, 3000/1500 об/хв. ІМ3001, Електродвигун 6АСЧ180М2Б ОМ5 380В, 50Гц, 30кВт, 3000 об/мин., Сигналізатор тиску МСТВ-1,5 с Д59-2 ТУ МСТВ-70, Сигналізатор тиску МСТВ, тощо внаслідок не встановлення фактичного ланцюга постачання товару, одержаного від ТОВ «Диал-Сервис».

Згідно бази даних ДФС України встановлена інформація по ланцюгам постачання товару до ТОВ «Диал-Сервис», а саме за результатами дослідження ланцюгів постачання у ТОВ «НВП «НКЕМЗ», ТОВ «БЕРТРАН-СЕРВІС», ТОВ «Компанія «Преміум трейд», ТОВ «ВЄКТОР-ПЛЮС», ТОВ "Лекс Про", ТОВ "Діоніс Плюс" не встановлено придбання товарів, які були реалізовані далі по ланцюгу постачання в адресу ТОВ «Диал-Сервис».

Перевіркою встановлено неможливість підтвердження реальності здійснення господарських операцій по взаємовідносинах ДП «НВКГ «Зоря-Машпроект» з ТОВ «Турбо-Центр», а саме, перевіркою встановлено формування ДП «НВКГ «Зоря- Машпроект» податкового кредиту за рахунок надходження продукції невідомого походження, що не відповідає документально оформленому, з його легалізацією за рахунок використання документів «контрагента», що фактично не міг здійснювати придбання зазначеної продукції по ланцюгу постачання з його подальшою реалізацією.

Між ДП «НВКГ «Зоря-Машпроект» (покупець) та ТОВ "Турбо-Центр" (постачальник) укладено договір постачання від 20.12.2012 року №20-12-12, відповідно до якого постачальник зобов`язується систематично поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та сплачувати товари в порядку та на умовах, визначених даним договором.

До перевірки надані додаткова угода та специфікації.

На виконання договору поставки №20-12-12 від 20.12.2012 року ТОВ «Турбо-Центр» виписано на адресу ДП «НВКГ «Зоря»- «Машпроект» податкові накладні на загальну суму 23 479 395,36 грн., у т.ч. ПДВ 3 913 232,56грн.

Згідно умов укладеного договору № 20-12-12 від 20.12.2012 року транспортування Товару здійснюється на умовах СРТ склад «Покупця», ДП НВКГ «Зоря» - «Машпроект», м. Миколаїв, пр. Жовтневий 42-а, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «INCOTERMS» у редакції 2010 року.

Оплата покупцем товару здійснювалась за відповідним рахунком Постачальника в національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Згідно проведеного аналізу інформаційних баз даних ДФС України (Єдиного реєстру податкових накладних) встановлено, що ТОВ «Турбо-Центр» не є виробником даної продукції, а здійснював придбання у посередників:

- ПП "Діоніс Групп" (код 39447860), реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.12.2014 анульовано 31.01.2017 (причина « 39» - відсутність поставок та ненадання декларацій);

- ТОВ «БЕРТРАН-СЕРВІС» (код 39448102), реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.12.2014 анульовано 20.06.2017 (причина « 39» - відсутність поставок та ненадання декларацій);

- ТОВ «ВЄКТОР-ПЛЮС» (код 39612915), реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.03.2015 анульовано 23.12.2016 (причина « 22» - ненадання декларацій протягом року);

- ТОВ "Компанія Преміум трейд" (код 39618765), реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.03.2015 анульовано 04.01.2018 (причина « 22» - ненадання декларацій протягом року);

- ТОВ "Альфа-Торг" (код 39618660), зареєстроване від 04.02.2015. Підприємству присвоєно стан 0 - платник податків за основним місцем обліку. Реєстрація платника податку на додану вартість від 01.03.2015 анульовано 04.01.2018 (причина « 22» - ненадання декларацій протягом року);

- ТОВ "Актив Проджект" (код 39381475), зареєстроване від 08.09.2014. Підприємству присвоєно стан 0 - платник податків за основним місцем обліку. Реєстрація платника податку на додану вартість від 01.10.2014 анульовано 29.09.2015 (причина "37" - до ЄДР внесено запис про відсутність підтвердження), від 09.10.2015 анульовано 30.12.2016 (причина « 22» - ненадання декларацій протягом року).

Перевіркою встановлено, що згідно бази даних ДФС України не встановлено придбання послуг з перевезення постачальником ТОВ «Турбо-Центр».

Перевіркою не підтверджується джерело походження придбаного товару, а саме: Сигналізатор тиску МСТ-10А с Д59-2 ТУ МСТ-66, Стартер-генератор ГСР-СТ-7, тощо внаслідок не встановлення фактичного ланцюга постачання товару, одержаного від ТОВ «Турбо-Центр».

Згідно бази даних ДФС України встановлена інформація по ланцюгам постачання товару до ТОВ «Турбо-Центр», а саме за результатами дослідження ланцюгів постачання у ПП "Діоніс Групп", ТОВ «БЕРТРАН-СЕРВІС», ТОВ «ВЄКТОР-ПЛЮС», ТОВ "Актив Прожект", ТОВ "Компанія "Преміум трейд" не встановлено придбання товарів, які були реалізовані далі по ланцюгу постачання в адресу ТОВ «Турбо-Центр».

Відповідно до декларації з податку на прибуток від 08.08.2017 року №, за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року платником податків задекларовано в рядку 01 декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у сумі 9 800 913 466 грн.

Перевіркою задекларованих у рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» показників за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року у загальній сумі «-» 282 807 816 грн. (збиток).

Перевіркою повноти декларування показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 встановлено завищення фінансового результату (збитку) всього у сумі 46 456 386 грн., в тому числі по періодах: 2015 рік в сумі 46 456 386 грн.

В ході перевірки ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» по взаємовідносинах з підприємствами ТОВ «Диал-Сервис» () та ТОВ «Турбо-Центр» () за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року на підставі наданих документів: оборотно-сальдові відомості по рахункам 20, 23, 361, 63.1, 371, 70, 90, 79, договори поставки, видаткові накладні, картки складського обліку, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури, рахунки на оплату встановлено, що на формування показників декларації з податку на прибуток за період з 01.01.2015 року по 31.12.2016 року вплинули взаємовідносини з ТОВ «Диал-Сервис», а саме: придбання електродвигунів, сигналізаторів тиску, сильфонів, стартер-генераторів та з ТОВ «Турбо Центр» а саме: придбання датчики відцентровані, електромеханізми, клапани електромагнітні, сигналізатори тиску, стартер-генераторів по яким, за результатами зібраної податкової інформації та згідно інформаційних баз ДФС, встановлено нереальність здійснення операцій, тобто формування активу за рахунок надходження товарів (запасів) з джерела невідомого походження від контрагента-постачальника, з легалізацією використання його документів. Відповідні складені документи не можуть за змістом п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України вважатися первинними документами для підтвердження

даних податкового обліку.

В результаті опрацювання наданих до перевірки документів, матеріалів податкової інформації та інформації, що міститься в інформаційних базах ДФС, вбачається нереальність здійснення операцій, тобто формування активу за рахунок надходження товарів (запасів) з джерела невідомого походження від контрагентів-постачальників, з легалізацією використання його документів по господарських відносинах з ТОВ «Диал-Сервис» () та ТОВ «Турбо-Центр» ().

Суд не погоджується з вказаними висновками та досліджуючи фактичність проведених господарських операцій, їх зв`язок з господарською діяльністю позивача, зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність субєктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1. ст. 44 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010р. для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п.44.2. ст. 44 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010р. для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до п.44.6. ст.44 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010р. у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Постачання товарів - будь-яка передача права на розпорядження товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду та відповідно п. 14.1.202 зазначеної статті продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів (п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України).

Відповідно до п.134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно до п. 198.2 ст.198 Кодексу, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулась раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до 198.3 ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1. цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п. 186.1 ст. 186 ПК України місцем постачання товарів є: а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту); б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою; в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

Віповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Суд зазначає, що правові відносини щодо формування податкового кредиту з податку на додану вартість регулюються ПК України, ведення бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України від 16.07.1999р. № 996-XIV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні (зі змінами і доповненнями) (далі - Закон про бухгалтерський облік).

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, на підставі даних, не підтверджених документами.

Суд зазначає, що підставою для ведення бухгалтерського обліку господарських операцій та надання юридичної сили і доказовості є первинні документи, що повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також у п.п. 1.2 п.1, п.п. 2.1 п. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, первинні документи це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено загальне поняття та характеристика документу на підставі якого виникає право та обов`язок в платника податків на формування показників податкової, бухгалтерської та фінансової звітності. Таким документом є первинний документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Вимоги до первинного документу встановлені ст. 9 цього ж Закону та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону Про бухгалтерський облік, на даних бухгалтерського обліку базуються фінансова, податкова, статистична та інші види звітності. Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 ПК України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Під час судового розгляду з`ясовано, що позивач та його контрагенти на момент здійснення господарських операцій були зареєстровані як суб`єкти господарювання та як платники податків, відомості про них були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Судом встановлено, що між ДП «НВКГ «Зоря»-«Машпроект» (покупець) та ТОВ «Диал-Сервис» (постачальник) укладено договір постачання від 21.12.2012 року №21-12-12, відповідно до якого постачальник зобов`язується систематично поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та сплачувати товари в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Також, між ДП «НВКГ «Зоря-Машпроект» (покупець) та ТОВ "Турбо-Центр" (постачальник) укладено договір постачання від 20.12.2012 року №20-12-12, відповідно до якого постачальник зобов`язується систематично поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується приймати та сплачувати товари в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Судом встановлено, що перевіряючим були надані всі первинні документи - договори, спеціфікації до договорів, видаткові накладні, рахунки-фактури та інші документи на підтвердження господарських операцій із ТОВ "Турбо-Центр" та ТОВ "Диал-Сервис". Вказані документи надані до суду.

Фактичне здійснення господарських операцій між ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» та ТОВ «Турбо-Центр» та ТОВ «Диал-Сервис» підтверджується оборотно-сальдовими відомостями по рахункам 20, 23, 361, 63.1, 371, 70, 90, 79, договорами поставки, видатковими накладними, картками складського обліку, товарно-транспортними накладними, платіжними дорученнями, рахунками-фактури, рахунками на оплату.

За господарськими операціями з ТОВ «Турбо-Центр» та ТОВ «Диал-Сервис» Підприємством належним чином визначений об`єкт оподаткування, який відображений у фінансові звітності без порушень вимог законодавства.

Податкові накладні зареєстровані у визначений законом спосіб та строки, про що зазначено й в самому акті перевірки.

Надані позивачем первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що спростовує висновок відповідача щодо відсутності реального та фактичного переміщення товару.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, суд доходить висновку, що зазначені документи підтверджують здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами-покупцями.

Крім того, реальність операції з придбання товарів у контрагентів постачальників додатково підтверджується використанням результатів цієї операції для цілей господарської діяльності позивача, що також підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

З приводу відсутності ТТН слід зазначити, що поставка товару від ТОВ «Турбо Центр» здійснювалась відповідно до умов Договору № 20-12-12 від 20.12.2012р., від ТОВ «Диал-Сервис» відповідно до умов Договору №21-12-12 від 21.12.12 на умовах поставки СРТ склад «Покупця»: ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект», м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 42-а, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів «INCOTERMS» у редакції 2010 року.

За умовами поставки СРТ обов`язок укладення договору з перевізником, оформлення всіх належних первинних документів з приводу поставки, та здійснення перевезення товару до обумовленого пункту призначення покладається на Продавця, тобто на ТОВ «Турбо-Центр» та ТОВ «Диал-Сервис».

Товар на адресу ДП НВКГ «Зоря»-«Машпроект» був поставлений на умовах укладених договорів з TOB «Диал-Сервис» та з TOB «Турбо-Центр», прийнятий Підприємством та оплачений, що підтверджується наданими до податкового органу первинними документами, та не заперечується перевіряючими в Акті перевірки.

Відсутність у позивача ТТН не спростовує факт поставки Товару на адресу Підприємства. ТТН - це документ, що не є формою суворої звітності, не є первинним документом, що фіксує факт здійснення господарської операції з придбання товару.

Судом встановлено, що обов`язок поставки товару покладено на постачальників ТОВ «Турбо-Центр» та ТОВ «Диал-Сервис».

Суд зазначає, що наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 1997 року затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (далі - Правила № 363).

Відповідно до розділу 1 Правил № 363, товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з положень пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.6 Правил перевезення, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

При цьому, посилання відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних як підтвердження нереальності господарських операцій з поставки товарів, на думку суду, є безпідставними, з огляду на таке.

Вказані Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку платників податку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Вказаний висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №П/811/2816/15.

Тому, суд зазначає, що товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг і підставою для формування витрат за такі послуги.

Відсутність товарно-транспортних накладних, враховуючи вищенаведене судом, зважаючи на ті первинні та супутні їм документи, які наявні у позивача, враховуючи, що обов`язок по поставці товару покладався на контрагента позивача, не може свідчити про безумовний безтоварний характер господарської операції з поставки товарів у цілому.

Вказані висновки повністю узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постанові від 26 червня 2018 року у справі №826/548/17.

Також, відповідно до Листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11 відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.

За правовим висновком Верховного Суду, який викладено у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 804/2551/13-а, правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.

Допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певні порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право позивача на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальникам товару та заявления до бюджетного відшкодування від ємного значення з податку на додану вартість.

За правовим висновком Верховного Суду, який викладено в постанові від 12 червня 2018 року у справі № 826/11879/13-а, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару /робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Що стосується твердження контролюючого органу у акті щодо того, що до перевірки не було надано сертифікати та посвідчення якості на товар отриманий від контрагентів постачальників, то суд не погоджується з цим з наступних підстав.

Згідно ст.662 Цивільного кодексу України продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Отже, надання документів підтверджуючих якісні характеристик товару, стосується лише правовідносин між продавцем і покупцем щодо підтвердження першим, дотримання ним умов договору, що встановлені його умовами до предмету поставки.

При цьому, суд звертає увагу, що отримання податковим органом податкової інформації, у яких викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення у звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись тощо, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку із самостійного встановлення та доведення факту вчинення платником податків порушення закону. Зібрана податкова інформація щодо контрагента не має преюдиціального значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджує обставини фактичної дійсності.

Щодо посилання на податкову інформацію, суд зазначає, що такі докази не є достатніми для встановлення факту відсутності господарської операції, за умови, що позивачем надані докази руху активів.

Щодо посилань відповідача на наявність кримінального провадження №0000310, порушеного у відношені ТОВ «Турбо- Центр» та ТОВ «Діал-Сервіс», суд зважає таке, що наявність кримінального провадження не свідчать про відсутність реальності здійснення господарських операцій, адже причетність позивача до злочинів щодо яких здійснюються кримінальні провадження, повинно бути доведено податковим органом.

Аналогічний висновок містяться у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 7 лютого 2018 року у справі №813/1766/17, від 27 лютого 2018 року у справі №802/1853/16-а, від 05 червня 2018 року по справі №2а-1570/6063/12.

Відповідачем копій вироків по зазначених ним кримінальних провадженнях не надано. Сам по собі факт наявності кримінального провадження, в якому не винесено обвинувального вироку, в силу приписів ч.4 ст.78 КАС України не є підставою для визнання господарських операцій нереальними.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі № 826/6280/13-а, адміністративне провадження № К/9901/2848/18, ЄДРСРУ № 72338874, а також у справах №820/4428/17, №826/3498/15, №826/18952/14.

Окремо суд акцентує увагу й на принципі індивідуалізації юридичної відповідальності, що закріплений статтею 61 Конституції України.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до положень статті 8 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У той самий час згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.

Неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини (далі також - ЄСПЛ). Так, в пункті 71 рішення у справі "Булвес" АД проти Болгарії" ЄСПЛ дійшов такого висновку: "... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування ПДВ і, як наслідок, сплачувати ПДВ повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності".

Європейський Суд з прав людини в пункті 38 рішення від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав проти України" зазначив: коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Лише доведення контролюючим органом та встановлення судом в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісним постачальником з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальника чи сприяння ухиленню постачальником товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних та допустимих доказах.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його відзив, і не довів правомірності винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу даної позовної заяви майнового характеру у розмірі 19 210 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) згідно платіжних доручень від 23.09.2019 року №8644, №8643, 8641, від 22.10.2019 року № 9775.

Таким чином, оскільки вимоги позивача про визнання протиправними та скасування спірних податкових повідомлень-рішень судом задоволені, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 19 210 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект" (пр. Богоявленський, 42-А, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 31821381) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ 119, 04119, ідентифікаційний код 39440996) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.06.2019 року № , № , № - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.06.2019 року № , прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 135 315, 00 грн. та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 67 657, 50 грн.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.06.2019 року № , прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту на суму 4 190 718, 00 грн.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.06.2019 року № , прийняте Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 46 456 386, 00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (вул. Дегтярівська, 11-г, м. Київ 119, 04119, ідентифікаційний код 39440996) на користь Державного підприємства "Науково-виробничий комплекс газотурбобудування "Зоря-Машпроект" (пр. Богоявленський, 42-А, м. Миколаїв, 54018, ідентифікаційний код 31821381) судові витрати в розмірі 19 210, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 11.03.2020 року.

Суддя Г. В. Лебедєва