Справа № 440/3560/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 р. Справа № 440/3560/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2019, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 26.11.19 по справі № 440/3560/19

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Мобіл Енерджи"

до Головного управління ДФС у Полтавській області , Головне управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мобіл Енерджи" (далі за текстом позивач, ТОВ "Мобіл Енерджи") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.06.2019.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мобіл Енерджи" задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 13 червня 2019 року №.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач- Головного управління ДФС у Полтавській області, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Позивач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що на підставі договорів №52 від 09.01.2019, №53 від 20.02.2018 та №70 від 14.02.2019 ТОВ «Мобіл Енерджі» 15.01.2019, 03.05.2019 та 15.05.2019 продано ТОВ «Постер Крафт ЛТД», ПП «Поло-Інвестбуд» та ТОВ «Міфаль Оіл», відповідно, «Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція» ТУ У 23.2-4:2009, придбану позивачем у ТОВ «Алекспром». Вказані господарські операції у повній мірі підтверджено первинними документами та не заперечуються відповідачем.

23.05.2019 на підставі направлень від 21.05.2019 №1500, №1499, відповідно до наказу ГУ ДФС у Полтавській області від 21.05.2019 №1409 проведено фактичну перевірку ТОВ «Мобіл Енерджі» по питанню отримання та реалізації товару «Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція», встановлення місць зберігання та залишків бензино-лігроїнової фракції за місцем фактичного провадження діяльності: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Перемоги, 3.

За результатами перевірки складений акт №87/16/31/40/41107, яким зафіксовано порушення пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України, а саме: здійснення реалізації товару «Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція», яка є підакцизним товаром, без реєстрації ТОВ «Мобіл Енерджі» платником акцизного податку.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Полтавській області винесено податкове повідомлення - рішення від 13.06.2019 №, яким до ТОВ «Мобіл Енерджі» застосовано штраф у розмірі 689 986,08 грн.

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням - рішенням та оскаржив його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач (суб`єкт владних повноважень) не довів належними доказами правомірність та обґрунтованість прийнятого ним податкового повідомлення-рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляд на наступне.

Як свідчить складений відповідачем акт перевірки, ТОВ «Мобіл Енерджи» не є платником акцизного податку з реалізації пального. Водночас, за період ТОВ «Мобіл Енерджи» з 16.10.2018 по 23.04.2019 отримано від ТОВ "Алекспром" за договором поставки від 25.05.2017 №78/17 товар з назвою «Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція» в загальній кількості 34,904 т. загальною вартістю 659580,20 грн.

Згідно паспортів якості, вищезазначений товар відповідає вимогам ТУ У 23.2-4:2009 «Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція. Технічні умови» (зі змінами №1-3), завод виробник - ТОВ "Алекспром", сертифікат відповідності серія АА № 000078 номер в Реєстрі ООВ - UA1О076.0075-18.

За період з 15.01.2019 по 15.05.2019 ТОВ «Мобіл Енерджи» реалізовано контрагентам товар «Суміш вуглеводнів. Бензино - лігроїнова фракція» в загальній кількості 34,904 т. загальною вартістю 689 986,08 гривень.

Перевіркою встановлено, що в податкових накладних на отримання та реалізацію товару з назвою «Суміш вуглеводнів. Бензино - лігроїнова фракція», які зареєстровані у ЄРПН вказано код УКТ ЗЕД товару 2709 00 90 00.

Крім того, встановлено, що товар з назвою «Суміш вуглеводнів. Бензино - лігроїнова фракція» класифікується в товарній підкатегорії УКТ ЗЕД 2709 00 90 00, а саме:

-сертифікат відповідності органу оцінки відповідності «Орган з сертифікації нафтопродуктів та систем якості «МАСМА-СЕПРО» серія АА № 000281, зареєстровано в Реєстрі ООВ за № UA.10076.0075-18, термін дії-25.06.2018 - 24.06.2020;

- паспорт якості на продукцію, згідно з яким товар Суміш вуглеводнів. Бензино - лігроїнова фракція» ТУ У 23.2-4:2009 має характеристику: масова частка сірки по нормі не більше 0,1%, згідно результатів випробувань - 0,003%.

Поряд з цим, листом Департаменту адміністрування митних платежів та митно- тарифного регулювання ДФС України від 25.02.2019 № 483/99-99-19-03-03-18 повідомлено, що згідно листа ДП „НДІННП «МАСМА» від 19.02.2019 № 14 продукт «Суміш вуглеводнів. Бензино - лігроїнова фракція» класифікується у товарній позиції УКТ ЗЕД 2710 як середній дистилят для специфічних процесів переробки в одній з товарних підкатегоріях УКТ ЗЕД (залежно від вмісту сірки):

2710 19 11 10 (із вмістом сірки не більш як 0,001 мас. %);

2710 19 11 20 (із вмістом сірки більш як 0,001 мас. %, але не більш як 0,005 мас. %);

2710 19 11 90 (інші).

Таким чином, перевіряючі прийшли до висновку, що реалізована ТОВ «Мобіл Енерджи» "Суміш вуглеводнів. Бензино - лігроїнова фракція" класифікується у товарній підкатегорії УКТ ЗЕД 2710 19 11 10 та 2710 19 11 20 в залежності від вмісту сірки.

На думку відповідача, «Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція», яка виробляється по ТУ ТОВ «Алекспром» відноситься до пального, класифікується у товарній позиції 2710 як середній дистиляти та на неї встановлено ставку акцизного податку 213,50 євро за 1 000 літрів.

Таким чином, в порушення пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України позивачем здійснено реалізацію підакцизного товару без реєстрації платником акцизного податку.

Перелік підакцизних товарів та ставки, за якими обчислюється акцизний податок визначено пунктом 215.3 статті 215 Податкового кодексу України. Зокрема, до підакцизних товарів віднесено «середні дистиляти»: 2710 19 11 10, 2710 19 11 20, 2710 19 11 90 (для специфічних процесів переробки).

Статтею 67 Митного кодексу України передбачено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України від 19 вересня 2013 року №584-VII «Про Митний тариф України».

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з трьох складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, приміток до розділів та груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань ТН (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, підкатегорія десять знаків) та їх цифрове позначення - код товарів).

Згідно з пунктом 1 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій.

Відповідно до пункту 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Пунктом 2 (b) Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД встановлено, що класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

За правилом 3 (а) у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (рrіmа fасіе) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис.

Відповідно до правила З (b) у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (рrіmа fасіе) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати.

Таким чином, зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії слід виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТ ЗЕД

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у постановах від 22.04.2019 по справі №826/8970/16 та від 31.05.2019 по справі №П/811/771/16.

Як вбачається з листа Департаменту адміністрування митних платежів та митно - тарифного регулювання від 25.02.2019 №483/99-99-19-03-03-18, що був підставою для проведення перевірки ТОВ «Мобіл Енерджі», «Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція» класифікується у товарній позиції 2710 як середній дистилянт для специфічних процесів переробки в одній з товарних підкатегорій залежно від вмісту сірки ; ; ). Для однозначної класифікації продукту на рівні підкатегорії необхідна інформація щодо конкретного показнику масової частки сірки у продукті.

Зазначений лист містить посилання на лист ДП Науково-дослідний інститут нафтопереробної та нафтохімічної промисловості «МАСМА» вд 19.02.19 №14, який відповідачем суду не надано.

Разом з тим, згідно листа ТОВ «Алекспром» від 14.05.2019, яке є виробником спірних нафтопродуктів, «Суміші вуглеводнів. Бензино - лігроїнова фракція» відповідає вимогам ТУ У 23.2-4:2009, відноситься до коду УКТ ЗЕД 2709 00 90 00 та не відноситься до підакцизної групи товарів

Згідно висновку експерта Сумської торгово - промислової палати №С5-38 від 05.09.2012 «Суміші вуглеводнів. Бензино - лігроїнова фракція» використовується для подальшого фракціонування та для інших нафтохімічних виробництв і відповідає вимогам ТУ У 23.2-4:2009 та коду УКТ ЗЕД 2709 00 90 00.

Згідно сертифіката відповідності АА №000281 від 25.06.2018, виданого Органом з сертифікації нафтопродуктів та систем якості «МАСМА - СЕПРО» «Суміш вуглеводнів. Бензино - лігроїнова фракція», вироблена ТОВ «Алекспром» відповідає вимогам ТУ У 23.2-4:2009.

Таким чином, ТОВ «Мобіл Енерджі» правомірно класифіковано придбану та реалізовану «Суміш вуглеводнів. Бензино - лігроїнова фракція» за кодом УКТ ЗЕД 2709 00 90 00 (нафта або нафтопродукти сирі, одержані з бітумінозних порід (мінералів): - інші) на підставі висновку експерта та інформації, отриманої від виробника нафтопродуктів.

Одночасно, матеріалами справи встановлено, що відповідач, класифікуючи зазначену суміш нафтопродуктів за кодом 2710 19 11 20, не здійснював відбирання зразків, не вживав заходів для проведення експертизи нафтопродуктів, тобто, здійснив класифікацію лише за назвою товару.

Також ГУ ДФС України у Полтавській області помилково класифікувало нафтопродукти за критерієм масової частки сірки, оскільки згідно пояснень до групи 27 Митного тарифу України віднесення товарів категорії 2710 19 11 - 2710 19 29 здійснюється не на підставі визначення масової частки сірки, а на підставі визначення температури перегонки.

Згідно додаткової примітки до товарної позиції 2710 (с) термін «середні дистиляти» (товарні категорії 2710 19 11 - 2710 19 29) означає нафтові фракції та інші нафтопродукти, менш як 90 об.% яких (включаючи втрати) переганяється при температурі 210 °С і 65 об.% або більше (включаючи втрати) переганяється при температурі 250 °С (за методом ISO 3405, еквівалентним методу ASTM D 86).

При цьому з паспорту якості №3374 від 16.10.2018 вбачається, що температура перегонки 85% суміші, придбаної позивачем у ТОВ «Алекспром», складає не вище 180 °С. А згідно паспортів якості №345 від 10.04.2019 та №685 від 23.04.2019 температура перегонки складає 180 °С.

Таким чином, спірні нафтопродукти, вироблені ТОВ «Алекспром» за основним показником «температура перегонки» не відноситься до «середніх дистилятів».

Таким чином, відповідачем помилково віднесено «Суміш вуглеводнів. Бензино-лігроїнова фракція», вироблену ТОВ «Алекспром» до товарної позиції 2710. Відтак, зазначена суміш не відноситься до підакцизних товарів згідно пп.215.3.4 п.215.3 ст. 215 Податкового кодексу України, внаслідок чого підстави для застосування до ТОВ «Мобіл Енерджі» штрафних санкцій на підставі пункту 117.3 статті 117 Податкового кодексу України відсутні.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що придбаний товар ТОВ "Мобіл Енерджи" не є підакцизним, позивач не зобов`язаний був реєструватися, як платник акцизного податку та сплачувати цей податок, також не мав права змінювати самостійно код товару, а тому відсутні підстави для застосування штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 13 червня 2019 року № суб`єкт владних повноважень діяв всупереч встановленому законом порядку, необґрунтовано, упереджено, без з`ясування необхідних обставин, що мали значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, чим порушено законні інтереси платника податків.

Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Надаючи оцінку доводам апелянта, судова колегія також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Такими чином, проаналізувавши ці та всі інші доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і апелянт, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч частини другої статті 77 КАС України, не довів перед судом правомірності прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 26091,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

При цьому частиною 5 статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.05.2019 року по справі №823/2638/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що 25.06.2019 між ТОВ "Мобіл Енерджи" (клієнт) та Лазоренком Русланом Володимировичем (адвокат) укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого за надані послуги клієнт сплачує адвокату гонорар, виходячи зі ставки адвокатського гонорару за годину роботи на рівні 50 % прожиткового мінімуму для працездатної особи встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" на день оплати. При встановленні розміру гонорару врахована складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката, значення справи для клієнта. Погоджений адвокатом з клієнтом розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

Позивачем надано акт про надання правничої допомоги від 16.09.2019 на загальну суму 28620,00 грн.

Також, позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу надано платіжне доручення №1078 від 18.09.2019 на суму 28620,00 грн.

При цьому законодавством не встановлено права суду змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Таким чином, враховуючи складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, значення справи для сторони, надання необхідних доказів на підтвердження оплати витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь ТОВ "Мобіл Енерджи" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Полтавській області витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в сумі 26091,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 року по справі № 440/3560/19 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 по справі № 440/3560/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов