Справа № 742/583/20
Суддя: Ільченко О. І.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/19/20
Єдиний унікальний № 742/583/20
РІШЕННЯ
11 березня 2020 року м. Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Ільченка О.І., при секретарі Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Сізенцова Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
Позивач звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП №2 Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Сізенцова Дмитра Сергійовича, в якому просить скасувати постанову серії БАА №403168 від 21.02.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.
Згідно постанови, водій ОСОБА_1 21.02.2020 керував транспортними засобами DAF TE 95 SF430, BLUMHARDT CBV реєстраційні номери відповідно НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , здійснив рух в м.Прилуки по вул. Вавілова поблизу АЗС «Укрнафта», порушивши вимогу держзнаку 3.3 (рух вантажних автомобілів повна маса яких перевищує 12 тон заборонено) та продовжив рух в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4(в) ПДР України, про що складено оскаржувану постанову.
Однак, позивач посилається на те, що в місці його зупинки знак 3.3(рух вантажних автомобілів заборонено) не діяв, оскільки на підставі ПДР України, приблизно через 100 метрів, вищезазначений знак втратив свою дію, так як по напрямку дії знака вул. Київська з вул. Лермонтова утворюється Т-образне перехрестя доріг. Також, на думку позивача, не визначено яким чином відповідач дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 здійснив рух в м.Прилуки по вул. Вавілова поблизу АЗС «Укрнафта» та порушив вимогу держзнаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів повна маса яких перевищує 12 тон заборонено), продовжуючи рух в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4(в) ПДР України, якщо вищезазначений транспортний засіб, яким він керував був зупинений інспектором в м.Прилуки по вул. Козача. Також позивач зазначив, що у правилах ПДР України зазначено, що п.3.3, п.8.4 «в» не поширюється на транспортний засіб, що належить громадянину, який проживає або працює в цій зоні.
В судове засідання позивач не з`явився, проте подав заяву до суду, в якій просив справу розглянути за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, проте попередньо подав відзив на адміністративний позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог так як вважає, що позивач ігнорує ПДР, оскільки він мав можливість уникнути порушення і проїхати іншою вулицею, але порушник обрав зручніший для нього шлях та здійснив рух в зоні дії заборонного дорожнього знаку, справу розглянути за його відсутності.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
У відповідності до ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 КУпАП мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити в тому числі: опис обставин, установлених під час розгляду справи…(ч.1 ст.283 КУпАП).
З описової частини Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №403168 від 21 лютого 2020 року, складеної відповідачем вбачається, що ОСОБА_1 21 лютого 2020 року о 16 год. 26 хв. в м.Прилуки по вул.Вавілова поблизу АЗС «Укрнафта», керуючи транспортним засобом DAF TE 95 НОМЕР_3 , BLUMHARDT CBV реєстраційні номери відповідно НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , порушив вимоги заборонного дорожнього знаку 3.3 Правил дорожнього руху України (заборонено рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 12 т), та продовжив рух в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4. «в» ПДР, за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.
При цьому, ч.1 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Зокрема, згідно п.п.3.3 п.3 Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінену Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за №1306, заборонено рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. При цьому, не поширюється дія даного знака на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Виходячи з вимог ч.2 ст.77 КАС України, у адміністративних справах про протиправність рішень дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
ч.5 ст.77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
Як на підставу задоволення позовних вимог, позивач посилається на те, що він в`їжджаючи в зону дії знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», правила дорожнього руху не порушував, оскільки в зоні дії заборонного знаку знаходиться місце стоянки транспортних засобів по вул. Промислова, а дія знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» не поширюється на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють в цій зоні, а також транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. Проте підтверджуючих документів щодо проживання та стоянки транспортних засобів в зоні дії заборонного дорожнього знаку до позовної заяви позивачем не було додано.
З наданих відповідачем пояснень, водій мав можливість здійснити розворот та заїхати до вул. Промислової через вул. Пирятинську, де немає встановленого заборонного дорожнього знаку, не порушуючи ПДР України. В свою чергу позивач обрав інший, зручніший для нього шлях, здійснив рух під дію заборонного знаку.
Як вбачається з матеріалів адміністративного провадження, а саме позовної заяви, водій ОСОБА_1 факт керування ним тра
нспортним засобом та здійснення руху по вул. Козачій м. Прилуки не заперечує.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
Однак позивач заперечує факт руху в зоні дії знаку, а саме по вул.. Вавілова до вулиці Лермонтова, що спростовується місцем зупинки порушника вул. Козача(що не заперечується позивачем), куди не можливо потрапити не порушивши вимогу дорожнього знаку 3.3, інших під`їздних шляхів не існує і в`їзд в місто дозволено тільки з вулиці Пирятинська, що було проігноровано позивачем.
Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про встановлення вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки останнім було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме п.п 3.3. розділу 33 ПДР України.
Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 8.4 п. «в» ПДР встановлено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.
Дорожній знак 3.3 додатку № 1 до ПДР України визначає таке обмеження, як «Рух вантажних автомобілів заборонено».
Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин страви і їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ч. 1, ч.4 ст.73, ч.1 ст. 77 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.
Факт скоєння правопорушення підтверджується зібраними у справі матеріалами, в тому числі рішенням виконавчого комітету Прилуцької міської ради №146 від 27.03.2012 про встановлення дорожніх знаків 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» для організації дорожнього руху та схемами організації дорожнього руху на в`їзді в м. Прилуки зі сторони села Заїзд, наданими відповідачем, а невизнання вини позивачем є спробою уникнути від відповідальності.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 не врахував дорожню обстановку, порушив п.3.3 ПДР України та продовжив рух в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4(в) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити.
На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 78, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст. 122 ч. 1, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора СРПП №2 Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області Сізенцова Дмитра Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя О.Ільченко