Справа № 620/3639/19
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/3639/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивача Баранова О.В.,

представника відповідача Балишева М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, справу за адміністративним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна» (далі СТОВ «Україна») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі - ГУ ДПС у Чернігівській області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Чернігівській області від 06.09.2019 №0 про зменшення СТОВ «Україна» суми від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 508,00 грн., та від 19.09.2019 №0 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1373856,25 грн., у тому числі штрафна санкція у сумі 274771,25 грн.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з підстав, що усі наявні у позивача первинні документи містять відомості, які у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 09.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву або заяви про визнання позову.

Відповідачем, у встановлений судом строку, подано до суду відзив на позов, в якому останній не погоджується з позовними вимогами, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що з встановлених перевіркою обставин вбачається відсутність, зокрема, у ТОВ «Сармат Інвест», ТОВ «Полимер ВПК», ТОВ «Паллант Люкс», ТОВ «Ламия Форс» необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині реалізації товару з номенклатурою «Карбамід гранульований, Елюміс 105 O.D/ м.д.(20л), насіння соняшника НК Неома_укр Круїзер 150К, добриво азотно-фосфатно-калійне комплексне марки 16-16-16-6(S), насіння соняшника СИ Діамантіс 150К Круїзер» в силу відсутності матеріальних і трудових ресурсів та відсутності підтвердження придбання даного товару у контрагентів - постачальників, відсутність підтвердження транспортування зазначеного товару. Крім того, згідно даних АІС «Податковий блок», податкова звітність підприємствами ТОВ «Сармат Інвест», ТОВ «Полимер ВПК», ТОВ «Паллант Люкс», ТОВ «Ламия Форс» до ДПІ за місцем обліку подавалась з однієї IP - адреси. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що по операціях з постачання товарів лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання по ланцюгу постачання до ТОВ «Сармат Інвест», ТОВ «Полимер ВПК», ТОВ «Паллант Люкс», ТОВ «Ламия Форс» та, в подальшому, до СТОВ «Україна» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з податку на додану вартість. Зазначає, що перевіркою СТОВ «Україна» не встановлено реальність здійснення господарських операцій по взаємовідносинам з вищевказаними контрагентами, у зв`язку з чим встановлено порушення позивачем: пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого СТОВ «Україна» занижено суму податку на додану вартість, що сплачується до державного бюджету, всього у сумі 1099085,00 грн., завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 508,00 грн. по декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року. При цьому відповідач вважає, що доводи, наведені позивачем у позовній заяві, не спростовують правильність висновків акту перевірки, а відтак відсутні підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій останній заперечив посилання відповідача на той факт, що фактично препарат Елюміс не використовувався у господарській діяльності позивача, що його списання відбулося лише формально, та зазначив, що препарат «Елюміс 105 O.D/ м.д.(20л)» - це селективний гербіцид, який використовується для захисту кукурудзи від однорічних та багаторічних злакових та дводольних бур`янів. СТОВ «Україна» є реальним сільськогосподарським товаровиробником. Одним із видів його діяльності, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є змішане сільське господарство. ГУ ДПС у Чернігівській області не звернуло уваги на те, що згідно того ж звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року (на який також посилається відповідач у своєму відзиві) позивач вирощує також і кукурудзу. Вказаний Елюміс 105 O.D/ м.д.(20л) було використано для обприскування сходів саме кукурудзи. Головний бухгалтер не володіє агрономічними знаннями, у зв`язку з чим у бухгалтерському обліку допустила помилку. Адже списання гербіцидів як на посів соняшника, так і на посів кукурудзи однаково відбувається з Дт рахунку 231 на Кт 208. Помилковий запис бухгалтера про використання цього препарату на посів соняшнику «сторновано», що підтверджується актом списання товарів від 31.05.2019 №37 - операція сторно та копії актів списання товарів від 12.01.2019 №76 та №77 - коректировка акту від 31.05.2019 №37. Вважає, що вказані обставини є одним з доказів того, що позивач фактично закупив вказаний у спірних податкових накладних товар та фактично використав його у своїй господарській діяльності. Зазначив, що поставки вказаних у позові товарів фактично відбулись, податкові накладні складені контрагентами позивача правомірно, позивачем було дотримано всіх вимог законодавства щодо формування податкового кредиту та відображення його у податковій звітності.

Ухвалами суду від 24.02.2020, без виходу до нарадчої кімнати, занесеними секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про допит ОСОБА_1 в якості свідка на підставі статті 180 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки дане клопотання подано після закінчення підготовчого провадження; оголошено перерву до 15:00 год. 05.03.2020 у зв`язку з витребуванням у позивача додаткових доказів на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та у відповіді на відзив; додаткових доказів на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами, витребуваних судом, не надав.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив суд у їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що СТОВ «Україна» (код ЄДРПОУ - 30875677) є юридичною особою, яку взято на податковий облік в органах податкової служби 29.03.2000 за №194, види діяльності: 01:50 змішане сільське господарство; 10.71 виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; 16.10 лісопильне та стругальне виробництво (а.с.149).

На підставі наказу ГУ ДФС у Чернігівській області від 12.08.2019 №1697 та направлення на перевірку від 12.08.2019 №2037 відповідачем з 13.08.2019 по 19.08.2019 проведена документальна позапланова виїзна перевірка СТОВ «Україна» щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість за грудень 2018 року по взаємовідносинам з ТОВ «Полимер ВПК», ТОВ «Паллант Люкс», ТОВ «Ламия Форс», ТОВ «Сармат Інвест».

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 27.08.2019 №640/14/30875677 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки СТОВ «Україна» (далі акт перевірки), в якому зафіксовані порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого СТОВ «Україна» занижено суму податку на додану вартість, що сплачується до державного бюджету, всього у сумі 1099085,00 грн., завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 508,00 грн. по декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року (а.с.17-32).

Не погоджуючись з висновками відповідача, викладеними в акті перевірки, позивачем 09.09.2019 подано контролюючому органу письмові заперечення на акт перевірки, за результатом розгляду яких відповідачем надано відповідь позивачу від 18.09.2019 №370/10/25-01-05-06, в якій зроблено висновок, що аргументи, викладені у запереченні до акта, не є достатньо обґрунтованими та не можуть бути враховані для визначення результатів перевірки.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Чернігівській області винесено податкові повідомлення-рішення, а саме: від 06.09.2019 №0, яким СТОВ «Україна» зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 508,00 грн., та від 19.09.2019 №0, яким СТОВ «Україна» збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1373856,25 грн., з них: за податковими зобов`язаннями 1099085,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкція 274771,25 грн. (а.с.33-36).

Вважаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковим кредитом визнається сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Згідно з підпунктом «а» пункту 198.1, пунктом 198.2 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

В силу пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з пунктами 200.1, 200.4 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах власної господарської діяльності платника податку та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підтвердження факту понесення витрат на їх придбання.

За приписами пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

У свою чергу, у відповідності до статті 4 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV), бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах, зокрема, превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Статтею 9 Закону №996-XIV передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Аналогічні положення відображені у пункті 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення №88).

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості, первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом №996-XIV і Положенням №88.

Відповідно до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зважаючи на зміст наведеної норми процесуального права та враховуючи, що вимоги заявленого позову полягають у скасуванні податкових повідомлень-рішень, предметом доказування у даній справі мають бути саме обставини, які свідчать про обґрунтованість чи безпідставність їх винесення та наявність чи відсутність порушень позивачем законодавчих приписів, зокрема, реальність господарських операцій, що є підставою для виникнення права на формування податкового кредиту; добросовісність дій платника податку, яка полягає у відповідності вчинених ним дій, а також реальність усіх даних, наведених у документах, що надають позивачу право на податковий кредит.

При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції. Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Отже, господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту, при цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

Це підтверджується також правовою позицією Верховного Суду, викладеною у справах, пов`язаних з визначенням податкових зобов`язань з податку на додану вартість та бюджетним відшкодуванням податку на додану вартість, в яких Верховний Суд неодноразово звертає увагу на необхідність з`ясування судами при розгляді справ, чи мали операції з придбання та реалізації товарів (послуг) реальний характер, як перевозились і зберігались товари (чиїм транспортом, за чий рахунок, яким є розмір витрат, якою особою виконувались роботи чи надавались послуги, які матеріали використовувалися для виконання робіт), чи були такі операції взагалі можливі з урахуванням оперативності їх проведення та інше.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суд повинен враховувати, що відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На спростування висновків відповідача, викладених у акті перевірки, позивач у адміністративному позові, так і представник позивача у судовому засіданні посилаються на той факт, що СТОВ «Україна» при веденні господарської діяльності дотримано всіх вимог чинного законодавства України щодо формування податкового кредиту та відображення в податковій звітності по взаємовідносинам з вказаними в акті перевірки контрагентами. Позивачем сформовано податковий кредит на підставі підписаних посадовими особами (повноваження яких підтверджує сам відповідач) та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) податкових накладних. Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникло у позивача з дати отримання ним товарів, що підтверджується видатковими накладними наданими під час перевірки. СТОВ «Україна» є платником податку на додану вартість з 2000 року, має дійсне свідоцтво платника ПДВ від 01.01.2017 №200317205, про що також зазначено в акті перевірки.

Крім того договори, укладені СТОВ «Україна» з ТОВ «Сармат Інвест», ТОВ «Полимер ВПК», ТОВ «Паллант Люкс», ТОВ «Ламия Форс» в грудні 2018 року у судовому порядку не визнані недійсними, а отже висновок відповідача про те, що укладення цих правочинів спрямоване лише для збільшення витрат та зменшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість є лише припущенням фіскального органу і не має фактично жодного документального підтвердження. Реальність виконання вказаних правочинів (поставки товару) підтверджується договорами поставки, належно оформленими видатковими накладними та рахунками на оплату товару, податковими накладними, які зареєстровані ЄРПН, іншими необхідними первинними бухгалтерськими документами. Вказані документи підписані уповноваженими особами та надані під час проведення перевірки в повному обсязі.

Також позивач звертає увагу суду на той факт, що основним видом господарської діяльності СТОВ «Україна» є змішане сільськогосподарське виробництво. Отримані від ТОВ «Сармат Інвест», ТОВ «Полимер ВПК», ТОВ «Паллант Люкс», ТОВ «Ламия Форс» насіння та добрива позивач використав у своїй господарській діяльності, що підтверджується актом списання товарів. Вказаний товар поставлявся на умовах часткової передплати. Оплата позивачем товару також підтверджується платіжними дорученнями, вказаними в акті перевірки, та банківською випискою. Всі господарські операції було вірно відображено позивачем в бухгалтерському обліку. Вказані первинні документи містять відомості, які у повній мірі відображають суть господарських операцій та підтверджують їх фактичне здійснення. В акті перевірки не наведено посилання на належні та допустимі докази, які б вказували на те, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально-технічне забезпечення були недостатніми для проведення відповідного виду господарської діяльності, як не доведено і узгодженість дій між позивачем та його контрагентам з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими протиправними діями своїх контрагентів. Відсутність сертифікатів не впливає на правомірність визначення сум податкового кредиту. Наявність чи відсутність товаро-транспортних накладних є лише дотриманням або можливо порушенням контрагентами правил перевезень автомобільним транспортом, які не пов`язані з дотриманням вимог податкового законодавства. Цей документ не може бути належним та допустимим доказом факту придбання товарно-матеріальних цінностей позивачем. Позивач не може нести відповідальність за невиконання (за припущенням відповідача) його контрагентами своїх зобов`язань.

Разом з тим суд не погоджується з наведеними твердженнями позивача та зазначає таке.

Як встановлено перевіркою, на підставі договору поставки від 28.12.2018 №351 (а.с.50-51) та видаткових накладних від 29.12.2018 №№445,446,447,448,449 (а.с.53-57) ТОВ «Сармат Інвест» поставило, а СТОВ «Україна» прийняло товар на загальну суму 1670220,54 грн., у тому числі ПДВ 278370,09 грн.

29.12.2018 ТОВ «Сармат Інвест» на адресу позивача були виписані податкові накладні від 29.12.2018 №№9,10,11,12,13 на загальну суму 278370,09 грн. (а.с.85-89), які підписані С.І. Слюсар, який, згідно АІС «Податковий блок», з 07.09.2018 перебував на посаді директора ТОВ «Сармат Інвест».

Оплата здійснена з рахунку СТОВ «Україна» на рахунок ТОВ «Сармат Інвест», згідно з платіжним дорученням від 16.01.2019 №1146 на суму 278370,09 грн., призначення платежу - за насіння, добрива по рах б/н від 29.12.2018 (а.с.52,96).

Перевіркою встановлено, що в бухгалтерському обліку СТОВ «Україна» станом на 13.08.2019 рахується кредиторська заборгованість перед ТОВ «Сармат Інвест» в сумі 1391850,45 грн.

Також перевіркою встановлено, що на підставі договору поставки від 28.12.2018 №353 (а.с.44-45) та видаткових накладних від 29.12.2018 №№321,322,323,324,325 (а.с.70-74) ТОВ «Полимер ВПК» поставило, а СТОВ «Україна» прийняло товар на загальну суму 1641940,54 грн., у тому числі ПДВ 273656,76 грн.

29.12.2018 ТОВ «Полимер ВПК» на адресу позивача були виписані податкові накладні від 29.12.2018 №№7,8,9,10,11 на загальну суму 273656,76 грн. (а.с.90-94), які підписані ОСОБА_2 , який, згідно АІС «Податковий блок», з 01.08.2018 перебував на посаді директора ТОВ «Полимер ВПК».

Оплата здійснена з рахунку СТОВ «Україна» на рахунок ТОВ «Полимер ВПК», відповідно до платіжного доручення від 16.01.2019 №1144 на суму 273656,75 грн., призначення платежу - за насіння, добрива по рах. б/н від 29.12.2018 (а.с.95).

Перевіркою встановлено, що в бухгалтерському обліку СТОВ «Україна» станом на 13.08.2019 рахується кредиторська заборгованість перед ТОВ «Полимер ВПК» в сумі 1368283,78 грн.

Також перевіркою встановлено, що на підставі договору поставки від 28.12.2018 №350 (а.с.48-49) та видаткових накладних від 29.12.2018 №№300,301,302,303,304 (а.с.59-63) ТОВ «Паллант Люкс» поставило, а СТОВ «Україна» прийняло товар на загальну суму 1656792,34 грн., у тому числі ПДВ 276132,05 грн.

29.12.2018 ТОВ «Паллант Люкс» на адресу позивача були виписані податкові накладні від 29.12.2018 №№7,8,9,10,11 на загальну суму 276132,05 грн. (а.с.80-84), які підписані ОСОБА_3 , який, відповідно до АІС «Податковий блок», з 07.08.2018 перебував на посаді директора ТОВ «Паллант Люкс».

Оплата здійснена з рахунку СТОВ «Україна» на рахунок ТОВ «Паллант Люкс», відповідно до платіжного доручення від 16.01.2019 №1145 на суму 276132,06 грн., призначення платежу - за насіння, добрива по рах б/н від 29.12.2018 (а.с.58,97).

Перевіркою встановлено, що в бухгалтерському обліку СТОВ «Україна» станом на 13.08.2019 рахується кредиторська заборгованість перед ТОВ «Паллант Люкс» в сумі 1380660,28 грн.

Також перевіркою встановлено, що на підставі договору поставки від 28.12.2018 №352 (а.с.46-47) та видаткових накладних від 29.12.2018 №№400,401,402,403,404 (а.с.65-69) ТОВ «Ламия Форс» поставило, а СТОВ «Україна» прийняло товар на загальну суму 1628603,47 грн., у тому числі ПДВ 271433,91 грн.

29.12.2018 ТОВ «Ламия Форс» на адресу позивача були виписані податкові накладні від 29.12.2018 №№4,5,6,7,8 на загальну суму 271433,91 грн. (а.с.75-79), які підписані ОСОБА_4 , який, згідно АІС «Податковий блок», з 01.08.2018 перебував на посаді директора ТОВ «Ламия Форс».

Оплата здійснена з рахунку СТОВ «Україна» на рахунок ТОВ «Ламия Форс», відповідно до платіжного доручення від 16.01.2019 №1147 на суму 271433,91 грн., призначення платежу - за насіння, добрива по рах б/н від 29.12.2018 (а.с.64,98).

Перевіркою встановлено, що в бухгалтерському обліку СТОВ «Україна» станом на 13.08.2019 рахується кредиторська заборгованість перед ТОВ «Ламия Форс» в сумі 1357169,56 грн.

При цьому в акті перевірки вказується, що позивачем під час перевірки не надані документи щодо якості товару, а саме: сертифікати якості (сертифікати відповідності). Також не надані документи, що підтверджують транспортування товару, вказаного у видаткових накладних, виписаних ТОВ «Сармат Інвест», ТОВ «Полимер ВПК», ТОВ «Паллант Люкс», ТОВ «Ламия Форс».

Судом враховується також, що в ході перевірки був проведений аналіз господарської діяльності ТОВ «Сармат Інвест» (), ТОВ «Полимер ВПК» (код ЄДРПОУ 42344192), ТОВ «Паллант Люкс» (), ТОВ «Ламия Форс» (код ЄДРПОУ 42344145) та їх можливості здійснювати реалізацію товару - карбамід гранульований, елюміс 105 O.D/ м.д. (20л), насіння соняшника НК Неома_укр. Круїзер 150К, добриво азотно-фосфатно-калійне комплексне марки 16-16-16-6(S), насіння соняшника СИ Діамантіс 150К Круїзер та встановлено наступне.

ТОВ «Сармат Інвест» перебуває на податковому обліку в ГУ ДФС у Харківській області (Київський район м. Харкова), дата реєстрації в податкових органах 07.09.2018 №43, платник ПДВ з 01.10.2018.

Стан платника: 0 (платник податків за основним місцем обліку); адреса реєстрації: м. Харків, 2-й Вологодський в`їзд, буд. 2.

Засновник, керівник та головний бухгалтер ТОВ «Сармат Інвест» згідно інформаційних ресурсів та баз даних ДФС, у період з 07.09.2018 значиться ОСОБА_5 , з 05.02.2019 - ОСОБА_6 , який є директором 169 підприємств, зареєстрованих в різних регіонах країни. Основний вид діяльності ТОВ «Сармат Інвест» - 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення. Кількість працюючих на підприємстві у 4 кварталі 2018 року відповідно із поданим звітом до ДПІ, за місцем обліку, про суми нарахованих доходів за формою 1-ДФ складає 1 особа, а саме - ОСОБА_5 . За І квартал 2019 року звітність 1ДФ подана без зазначення показників. Згідно таблиці 5 звітності з ПДВ «Відомості про трудові відносини» ОСОБА_5 звільнений 31.01.2019 згідно наказу № 31/01/19-к. Вартість основних засобів, відомості щодо задекларованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності відсутні, оскільки ТОВ «Сармат Інвест» не подавало до ДПІ, за місцем обліку, відповідну звітність ТОВ «Сармат Інвест» до ДПІ, за місцем обліку, звітність з податку на додану вартість подано лише за жовтень 2018 - січень 2019 роки.?Протягом 2018-2019 років ТОВ «Сармат Інвест» не подавало звіт про фінансовий результат (Баланс); відомості щодо задекларованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності.

ТОВ «Полимер ВПК» () перебуває на податковому обліку в ГУ ДФС у Харківській області (Київський район м.Харкова), дата реєстрації в податкових органах 01.08.2018 № 99, платник ПДВ з 01.09.2018, адреса реєстрації: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 317. Стан платника: 0 (платник податків за основним місцем обліку).

Засновник, керівник та головний бухгалтер ТОВ «Полимер ВПК» згідно інформаційних ресурсів та баз даних ДФС, у період з 01.08.2018 до 05.02.2019 значився ОСОБА_2 , з 05.02.2019 - ОСОБА_6 , який є директором 169 підприємств зареєстрованих в різних регіонах країни. Основний вид діяльності ТОВ «Полимер ВПК» - 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення.

Кількість працюючих на підприємстві у 4 кварталі 2018 року відповідно до поданого звіту, за місцем обліку, про суми нарахованих доходів за формою 1-ДФ, складає 1 особа, а саме - ОСОБА_2 . За І квартал 2019 року звітність 1ДФ подана без зазначення показників. Згідно таблиці 5 звітності з ЄСВ «Відомості про трудові відносини» ОСОБА_2 звільнений 31.01.2019 згідно наказу № 31/01/19-к.

Вартість основних засобів, відомості щодо задекларованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності відсутні, оскільки ТОВ «Полимер ВПК» не подавало до ДПІ, за місцем обліку, відповідну звітність; звітність з податку на додану вартість подано лише за вересень 2018 - січень 2019 роки. Протягом 2018-2019 років ТОВ «Полимер ВПК» не подавало звіт про фінансовий результат (Баланс); відомості щодо задекларованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності.

ТОВ «Паллант Люкс» () перебуває на податковому обліку в ГУ ДФС у Харківській області (Київський район м. Харкова) з 07.08.2018 № 71, платник ПДВ з 01.09.2018, адреса реєстрації: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 317. Стан платника: 0 (платник податків за основним місцем обліку). Засновник, керівник та головний бухгалтер ТОВ «Паллант Люкс» згідно інформаційних ресурсів та баз даних ДФС, у період з 07.08.2018 до 05.02.2019 значився ОСОБА_3 , з 05.02.2019 - ОСОБА_6 , який є директором 169 підприємств, зареєстрованих в різних регіонах країни. Основний вид діяльності ТОВ «Паллант Люкс» - 46.49 - оптова торгівля іншими товарами господарського призначення. Кількість працюючих на підприємстві у 4 кварталі 2018 року відповідно із поданим звітом за місцем обліку, про суми нарахованих доходів за формою 1-ДФ складає 1 особа, а саме - ОСОБА_3 . За І квартал 2019 року звітність 1ДФ подана без зазначення показників. Вартість основних засобів, відомості щодо задекларованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності відсутні, оскільки ТОВ «Паллант Люкс» не подавало до ДПІ, за місцем обліку, відповідну звітність. ТОВ «Паллант Люкс» до ДПІ, за місцем обліку, звітність з податку на додану вартість подано лише за вересень 2018 - січень 2019 роки; протягом 2018 - 2019 років товариство не подавало звіт про фінансовий результат (Баланс); відомості щодо задекларованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності.

ТОВ «Ламия Форс» (код ЄДРПОУ 42344145) перебуває на податковому обліку в ГУ ДФС у Харківській області (Київський район м. Харкова), дата реєстрації в податкових органах 01.08.2018 № 94, платник ПДВ з 01.09.2018, адреса реєстрації: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 317.

Стан платника: 0 (платник податків за основним місцем обліку). Засновник, керівник та головний бухгалтер ТОВ «Ламия Форс» згідно інформаційних ресурсів та баз даних ДФС, у період з 01.08.2018 по 04.02.2019 значився ОСОБА_4 , з 04.02.2019 - ОСОБА_6 , який є директором 169 підприємств зареєстрованих в різних регіонах країни. Основний вид діяльності ТОВ «Ламия Форс» - 46.49 - оптова торгівля іншими товарами і господарського призначення. Кількість працюючих на підприємстві визначити неможливо у зв`язку із неподанням звітності 1 ДФ та звітності з ЄСВ. Вартість основних засобів, відомості щодо задекларованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності відсутні, оскільки ТОВ «Ламия Форс» не подавало до ДПІ, за місцем обліку, відповідну звітність. ТОВ «Ламия Форс» до ДПІ, за місцем обліку, звітність з податку на додану вартість подано лише за вересень 2018 - січень 2019 роки. Протягом 2018-2019 років ТОВ «Ламия Форс» не подавало звіт про фінансовий результат (Баланс); відомості щодо задекларованих транспортних засобів, земельних ділянок на праві власності.

Згідно узагальненої податкової інформації Київського управління ГУ ДФС у Харківській області від 11.04.2019 №1257/20-40-57-05-18/42454642 щодо ТОВ «Сармат Інвест», від 11.04.2019 №1258/20-40-57-05-18/42344192 щодо ТОВ «Полимер ВПК», від 11.04.2019 №1259/20-40-57-05-18/42365956 щодо ТОВ «Паллант Люкс», від 11.04.2019 №1256/20-40-57-05-18/42344145 щодо ТОВ «Ламия Форс», за звітний період декларування ПДВ грудень 2018 року стосовно фінансово-господарських операцій з постачання й правомірності складання і реєстрації з ЄРПН податкових накладних, виписаних та отриманих у грудні 2018 року у контрагентів позивача відсутні власні або орендовані транспортні засоби; неможливо встановити та підтвердити відповідність наявних трудових ресурсів по виконанню оформлених господарських операцій за грудень 2018 року.

Факт відсутності відомостей щодо наявності у підприємства власних складських приміщень, виробничих потужностей, відсутність відомостей знаходження цих товарів на складах, а також відсутність документів, які свідчать про фінансово-господарську діяльність, техніки та інших засобів, вказує на той факт, що підприємства (їх посадова особа) не могли здійснювати господарську діяльність.

Відповідно до даних ЄРПН та інших інформаційних ресурсів, що є на даний час у розпорядженні ГУ ДФС у Харківській області щодо контрагентів позивача, за звітний період декларування ПДВ - грудень 2018 року встановлено: складання податкових накладних з порушенням норм підпунктів «а»/«б» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, абзаців перших підпунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 ПК України, перелік яких наведено у підпункті 5.1.2 пункту 5.1 цієї узагальненої податкової інформації; визначення платником податків сум податкових зобов`язань при продажу товарів/послуг. Таким чином, платником податків порушено норми підпунктів «а»/«б» пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187 ПК України, а саме: по покупцю СТОВ «Україна» неправомірно визначено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 278370,10 грн. (ТОВ «Сармат Інвест»), на суму 273656,75 грн. (ТОВ «Полимер ВПК»), на суму 276132,06 грн. (ТОВ «Паллант Люкс»), на суму 271433,91 грн. (ТОВ «Ламия Форс»).

Враховуючи наведене, контролюючий орган дійшов висновку, що ТОВ «Сармат Інвест», ТОВ «Полимер ВПК», ТОВ «Паллант Люкс», ТОВ «Ламия Форс» у період з 01.12.2018 по 31.12.2018 здійснювали оформлення первинних документів з постачання насіння та добрив для покупця СТОВ «Україна» на суму 5497966,00 грн., у тому числі ПДВ 1099592,81 грн., за відсутності факту їх здійснення.

При вирішенні даної справи суд враховує, що додаткових доказів на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами на виконання протокольної ухвали суду від 24.02.2020 позивач суду не надав.

Враховуючи встановлені обставини справи в сукупності, на підставі оцінених доказів, наявних в матеріалах справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем з огляду на приписи процесуального закону належними та допустимими доказами не підтверджено свої заперечення проти наданих контролюючим органом доказів щодо неправомірного включення до складу податкового кредиту сум ПДВ за господарськими операціями з контрагентами ТОВ «Сармат Інвест», ТОВ «Полимер ВПК», ТОВ «Паллант Люкс», ТОВ «Ламия Форс» без належного документального підтвердження фактичного здійснення таких операцій, оскільки у вказаних контрагентів відсутні необхідні умови для досягнення результатів відповідної підприємницької діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського та технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів чи оренди транспортних засобів, відсутність зареєстрованих податкових накладних щодо придбання послуг транспортування щодо постачання товарів у кількості, визначеній у видаткових накладних, відсутність документів, які свідчать про фінансово-господарську діяльність, що вказує на той факт, що вказані товариства не могли здійснювати господарську діяльність щодо постачання товару з номенклатурою «Карбамід гранульований, елюміс 105 O.D/ м.д.(20л), насіння соняшника НК Неома_укр Круїзер 150К, добриво азотно-фосфатно-калійне комплексне марки 16-16-16-6(S), насіння соняшника СИ Діамантіс 150К Круїзер», а по операціях з постачання товарів лише оформлювались окремі первинні документи з метою створення зовнішніх ознак фактичного здійснення операцій та правомірності формування сум податкового кредиту, наслідком чого є отримання СТОВ «Україна» необґрунтованої податкової вигоди у вигляді сум податкового кредиту з податку на додану вартість.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зауважує, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено суду правомірність своїх рішень, а позивачем під час розгляду справи не спростовано висновки відповідача, викладені в акті перевірки.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає обґрунтованими висновки відповідача, викладені в акті перевірки, про порушення позивачем пункту 44.1 статті 44, пунктів 198.1, 198.3 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 ПК України, в результаті чого СТОВ «Україна» занижено суму податку на додану вартість, що сплачується до державного бюджету, всього у сумі 1099085,00 грн., завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість в сумі 508,00 грн. по декларації з податку на додану вартість за грудень 2018 року.

За таких обставин оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення винесені відповідачем обґрунтовано та правомірно, у зв`язку з чим у задоволені позову суд відмовляє повністю.

Підстави для розподілу судових витрат, у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 16.03.2020.

Позивач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Україна» (вул. Богдана Хмельницького, 1, с. Машеве, Семенівський район, Чернігівська область, 15460, код ЄДРПОУ - 30875677).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ - 43143966).

Суддя В.В. Падій