Справа № 524/711/20
Суддя: Вінтоняк Н. Д.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/711/20
Провадження №2-а/524/108/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 року суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Вінтоняк Н.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, інспектора батальйону №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Стадника Віктора Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся суду з позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАК №2071463 від 05 лютого 2020 року.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 05.02.2020 року відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2071463 за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що він, керуючи транспортним засобом, здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимоги дорожнього знаку 4.1. «Рух прямо» з табличкою 7.5.1. «Для вантажних транспортних засобів», чим порушив п.33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі -ПДР України). З постановою позивач не згоден та вважає її такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР України він не порушував, жодних дорожніх знаків, що забороняли (обмежували) б рух вантажних автомобілів, позивач не бачив, так як вони були заліплені снігом. Крім того, відповідач не має жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а відеозапис не є належним доказом, так як в постанові відповідачем не зазначено відомостей про технічний запис, яким здійснено відеозапис. Позивач вказує, що відповідачем було порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, не роз`яснено права та обов`язки, не надано можливості ознайомитися з матеріалами справи та запросити захисника, проведено розгляд справи на місці, що є порушенням вимог чинного законодавства.

Ухвалою судді від 13.02.2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, витребувано документи та запропоновано відповідачам подати відзив на позов та докази.

26.02.2020 року від відповідачів надійшли витребувані судом документи та відзив на позов, в якому просили суд відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що викладені позивачем обставини не відповідають фактичним обставинам справи. Вказали, що позивач неодноразово рухався зазначеним маршрутом, а відтак був обізнаний про наявність дорожнього знаку 4.1 з табличкою 7.5.1, доказів на підтвердження факту руху за встановленим маршрутом надано не було. Крім того, відповідачі зазначили, що інспектором розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено відповідно до закону, а відтак підстав для скасування постанови, що оскаржується, немає.

06.03.2020 року ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що відповідачами не надано належних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення з огляду те, що відеозапис не може бути взяти до ваги судом, так як в постанові не зазначено про технічний запис, за допомогою якого були зібрано докази.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 лютого 2020 року інспектором батальйону №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Стадником В.А. була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2071463, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №2071463, вбачається, що 05.02.2020 року о 19:05 в м. Кременчук, вул. Ярмаркова,5, водій, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz Vario 816 D, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо» з табличкою 7.5.1 для вантажних транспортних засобів, чим порушив п.33 ПДР України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. «г» п. 8.4 ПДР України наказові знаки Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження. Так, дія знаку 4.1. «Рух прямо», установленого на початку дороги або за перехрестям, поширюється на ділянку дороги до найближчого перехрестя; знак не забороняє поворот праворуч у двори та на інші прилеглі до дороги території.

Дія знаків 4.1-4.6 не поширюється на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами. Дія знаків 4.1-4.6 поширюється на перехрещення проїзних частин, перед яким вони встановлені.

Таблички до дорожнього знаку 7.5.1-7.5.8 "Вид транспортного засобу" показують вид транспортного засобу, на який поширюється дія знака. Табличка 7.5.1 поширює дію знака на вантажні автомобілі (у тому числі з причепом) з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т, 7.5.3 - на легкові автомобілі, а також вантажні автомобілі з дозволеною максимальною масою до 3,5 т.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд відзначає, що для правомірного притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідним є наявність двох критеріїв: 1) належним чином зафіксований факт вчинення правопорушення та 2) додержання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що відповідачем на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, надано постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та відеозапис.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що в постанові про накладення адміністративного стягнення відповідачем не було зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеофіксацію правопорушення, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 283 КУпАП.

Оскільки в постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, відеозапис, наданий відповідачем, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного суду від 24 січня 2019 року по справі № 428/2769/17.

Отже, єдиним наданим доказом є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така позиція суду узгоджуються з висновками Верховного суду, викладеними в постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Той факт, що позивач, як зазначає відповідач, знайомий з даним маршрутом, а відтак є обізнаним про наявність знаку 4.1. з табличкою 7.5.1 на ділянці дороги, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Доводи позивача про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом.

Посилання позивача на те, що відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як постанова інспектором була винесена на місці, не можуть бути прийняті судом, з огляду на наступне

Законом України від 14 липня 2015 року №596-УІІ «Про внесення змін де деякий законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 - 126.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, винесення інспектором постанови про накладання адміністративного стягнення на місці відповідає вимогам закону.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, винесеної відносно ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції Стадником В.А.

Стосовно пред`явлення позовних вимог до Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, суд зазначає наступне.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг

Судом встановлено, що Батальйон патрульної поліції є структурним підрозділом Управління патрульної поліції в Полтавській області, яке є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції, що у свою чергу, дає підстави для висновку про те, що Батальйон патрульної поліції не є належним відповідачем по справі, а відтак позов до нього заявлено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, інспектора батальйону №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Стадника Віктора Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2071463 від 05 лютого 2020 року, винесену інспектором батальйону №1 роти №2 Батальйону патрульної поліції у м. Кременчуці УПП в Полтавській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Стадником Віктором Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Д. Вінтоняк