Справа № 200/13566/18
Суддя: Литвиненко І. Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ім`ям України Провадження № 2а/932/238/20
16 січня 2020 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі судді Литвиненка І.Ю., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Панченка В`ячеслава Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -
У серпні 2018 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому він прохає суд скасувати постанову серії ЕАВ № 529881 від 11 серпня 2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Панченком В.М. за ч. 1 ст. 121-2 КпАП України (а.с. 1-4).
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11 серпня 2018 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень за ч. 1ст. 121-2 КпАП України. Вказав, що не згоден з таким рішення інспектора поліції та вважає постанову незаконною, оскільки постанова винесена інспектором з порушенням чинного законодавства. Так, інспектором у постанові невірно зазначено транспортний засіб, яким він керував, а також не пораховано пасажирів, які знаходилися в автобусі під час притягнення його до адміністративної відповідальності. Вказав, що відповідно до відомості Автовокзалу Дніпро АВЦ від 11 серпня 2018 року, він перевозив 22 пасажира, а не 31 особу, як вказав інспектор у своїй постанові.
Ухвалою суду від 20 серпня 2018 року у справі відкрито провадження, судове засідання призначено на 22 листопада 2018 року на 14 годину (а.с. 13).
09 листопада 2018 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погодився із доводами позивача та зазначив, що правомірно піддав позивача адміністративному стягненню, а справа розглянута у скороченому порядку відповідно до норм чинного законодавства. Щодо назви транспортного засобу, то в постанові було допущено помилку.
Ухвалою суду від 22 листопада 2018 року у задоволенні заяви представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Марченка А.О. про залучення Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, відмовлено (а.с. 31-32).
Ухвалою суду від 22 травня 2019 року позов залишено без розгляду (а.с. 45).
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року ухвалу Бабушукніського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2019 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 67-68).
Позивач в судове засідання не з`явився, його представником подано заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, в якій вони позов підтримали та прохали задовольнити (а.с. 75).
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов прохав розглянути справу за його відсутності (оборот а.с. 27). З цих підстав, на виконання приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, суд розглянув справу за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу технічними засобами та ухвалив рішення.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Як встановлено в судовому засіданні, постановою від 11 серпня 2018 року серії ЕАВ № 529881 у справі про адміністративне правопорушення інспектором роти 4 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Панченком В.М. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-2 КпАП України (а.с. 10), відповідно до якої водій ОСОБА_1 , здійснив перевезення пасажирів маршруту Дніпро-Кривий Ріг кількістю 31 особа, а місць для сидіння 26, чим порушив п. 21.1 ПДР України «Перевезення водіями пасажирів, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння, передбачені технічною характеристикою транспортного засобу». Згідно з наказом № 28 від 01 вересня 2012 року, ОСОБА_1 прийнято на посаду водія автобуса (пасажирські перевезення) ТОВ «Автотранссервіс» з окладом згідно зі штатним розкладом (а.с. 6). Відповідно до інформації з відомості автовокзалу Дніпро АВЦ від 11 серпня 2018 року, кількість пасажирів, яких перевозив водій ОСОБА_1 у цей день, становить 22 особи (а.с. 9).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 283 КпАП України, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Частиною 4 ст. 283 КпАП України передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Стаття 121-2 КпАП України встановлює відповідальність за порушення правил перевезення пасажирів при наданні послуг з перевезення пасажирів. Пунктом 21.1 Правил дорожнього руху визначено, що дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення. Відповідно положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. На ОСОБА_1 інспектором поліції накладено адміністративне стягнення за скоєння адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121-2 КпАП України у розмірі 170 гривень, як на водія, який, здійснив перевезення пасажирів маршруту Дніпро-Кривий Ріг кількістю 31 особа, а місць для сидіння 26, чим порушив п. 21.1 ПДР України «Перевезення водіями пасажирів, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння, передбачені технічною характеристикою транспортного засобу». Проте позивач не погодився із зазначеним визначенням та надав у підтвердження своєї невинуватості відомість Автовокзалу, в якій зазначено, що в цей день він перевозив 22 пасажира, а тому не порушував правила дорожнього руху. Інспектором на підтвердження того, що кількість пасажирів в автобусі позивача перевищувала встановлену технічною характеристикою транспортного засобу кількість пасажирів, і, як наслідок, підтвердження правомірності свого рішення, жодного належного та допустимого доказу не надано.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Підсумовуючи викладене, керуючись нормами ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд доходить висновку, що відповідачем не доведена правомірність винесеної ним постанови та накладення на позивача штрафу, а отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 293, 295 КАС України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 3 управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Панченка В`ячеслава Миколайовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 529881 від 11 серпня 2018 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-2 КпАП України скасувати, а провадження у справі закрити.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів зо дня його проголошення особами, що брали участь у судовому засіданні, а особами, які не брали участь у судовому засіданні протягом тридцяти днів зо дня отримання ними його копії.

Рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів зо дня його проголошення, або тридцяти днів зо дня отримання його копії учасниками процесу, які не брали участь у судовому засіданні, якщо не буде оскаржено у встановленому порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко