Справа № 682/3384/19
Суддя: Маршал І. М.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 682/3384/19
Провадження № 2-а/682/7/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2020 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді Маршал І.М., секретаря Мелашенко О.В., за участі представника позивача адвоката Мазуркевича О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Славута справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління міністерства внутрішніх справ у Хмельницькій області Патрульної поліції Хмельницької області старшого інспектора ВБДР УПП у Хмельницькій області капітана поліції Решодько Євгена Олександровича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Управління міністерства внутрішніх справ у Хмельницькій області Патрульної поліції Хмельницької області старшого інспектора ВБДР УПП у Хмельницькій області капітана поліції Решодько Євгена Олександровича про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, в якому просив скасувати постанову серії НК № 035036 від 08.11.2019 року винесену відповідачем про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень, провадження у справі закрити. В обґрунтування позову вказував, що вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 121 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом об`єктивно встановлено, що 08.11.2019 року відповідачем винесено постанову серії НК № 035036, згідно якої щодо ОСОБА_1 інспектором прийнято рішення про накладення на нього штрафу в розмірі 680 гривень за порушення Правил Дорожнього руху України і притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП. Згідно тексту постанови ОСОБА_1 ставиться у вину, що 08.11.2019 року о 06 год. 58 хв., в м. Славута Хмельницької області по вулиці Приміській, 3 він керував автобусом, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, який переобладнаний з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки транспортного руху, а саме, був відсутній паливний бак передбачений конструкцією транспортного засобу, чим порушив п. 31.1, 31.1.А) ПДР України, ст.ст. 29, 32, 33 ЗУ «Про дорожній рух» та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху : створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті (керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів), або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 31.1 Правил дорожнього руху технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: двигун негерметична паливна система (п. 31.4.6 б Правил дорожнього руху України).

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про дорожній рух» технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Експлуатація транспортних засобів забороняється в разі: виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення (ч.2 ст. 37 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно ч.4 ст.32 ЗУ «Про Дорожній рух» переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Відповідно до ч.5 ст.32 ЗУ «Про Дорожній рух» переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до абзацу 4 пункту 37 постанови Кабінету Міністрів України №1371 від 23 грудня 2009 року, якою внесено зміни до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 року (далі - Порядок №1388 від 07 вересня 1998 року), переобладнання транспортних засобів для роботи на газових паливах здійснюється виключно суб`єктами господарювання, які мають свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу на відповідний вид переобладнання. Зазначені суб`єкти можуть проводити перевірку відповідності таких засобів вимогам технічних умов і технічної документації підприємства - виробника газобалонного обладнання.

Відповідно до пункту 18 Порядку переобладнання транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2010 року №607, перереєстрація транспортного засобу, що переобладнаний, проводиться територіальним органом з надання сервісних послуг МВС відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року №1388. Абзацом 7 пункту 37 Порядку № 1388 визначено, що власникам переобладнаних транспортних засобів видаються нові свідоцтва про реєстрацію із зазначенням нових ідентифікаційних номерів складових частин або особливостей конструкції, що виникли в результаті її зміни.

Суд враховує, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу у графі «Тип пального» зазначено тип пального «Бензин або газ». Переобладнання автобуса ПАЗ 32053 відображено у протоколі перевірки технічного стану транспортного засобу від 05.07.2019.

Слід також зазначити, що згідно ДСТУ 3649: 2010 Національний стандарт України «Колісні транспортні засоби», «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», затверджені наказом Держспоживстандарту України від 28.12.2010 року № 630.

Відповідно до ст.1 ДСТУ 3649 : 2010 цей стандарт поширюють на колісні транспортні засоби (надалі - КТЗ), в тому числі і на КТЗ категорії М, до яких відносяться самохідні КТЗ (автомобілі або автомобільні транспортні засоби), що мають не менше ніж чотири колеса і призначені для перевезення пасажирів (легкові автомобілі, мікроавтобуси, автобуси, тролейбуси). Згідно розділу 7 Вимог до двигуна та його систем: гранично допустимий вміст оксиду вуглецю та вуглеводнів у відпрацьованих газах КТЗ із двигунами, що працюють на бензині або газовому паливі згідно з ДСТУ 4277. Вимоги до газобалонного обладнання: на ГБТЗ застосовують автомобільні газові балони (далі балони) для ЗНГ, тип яких офіційно затверджено згідно з ДСТУ UN/ECE R 67-01, або балони для СПГ, тип яких офіційно затверджено згідно з ДСТУ UN/ECE R 110-00, або які відповідають вимогам НПАОП 0.00-1.07 та інших чинних нормативних документів та які мають відповідне маркування; встановлювати балони та будь-які інші елементи газобалонного обладнання в салонах спеціальних або спеціалізованих автобусів дозволено за умови узгодження згідно з законодавством.

Також, на момент здійснення переобладнання ( 03.04.2008), згідно ДСТУ UN/ECE R 110-00:2002 Єдині технічні приписи щодо офіційного затвердження: I. Елементів спеціального обладнання дорожніх транспортних засобів, двигуни яких працюють на стисненому природному газі (СПГ); II. Дорожніх транспортних засобів стосовно установлення елементів спеціального обладнання офіційно затвердженого типу для використання в їхніх двигунах стисненого природного газу (СПГ) (скасовані з 01 січня 2017 року наказом ДП "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" 21.11.2016 № 392), при встановленні комплекту газової апаратури для роботи автобуса на стисненому природному газі передбачалось демонтаж паливного баку.

Також, слід зазначити, що зазначений стандарт застосовують виключно при технічному огляді колісного транспортного засобу для здійснення контролю технічного стану КТЗ на відповідність вимогам ДСТУ 3649 під час проведення державного технічного огляду колісного транспортного засобу.

Нормами статті 35 Закону України «Про дорожній рух» №3353-ХІІ від 30.06.1993 року передбачено проведення обов`язкового технічного контролю транспортних засобів.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

Обов`язковий технічний контроль транспортних засобів здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.

В той же час, в частині другій статті 35 цього Закону визначено, що легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тони, причепи до них - із строком експлуатації до двох років не підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до положень цієї статті обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

На кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджує Кабінет Міністрів України.

В положеннях статті 37 Закону України «Про дорожній рух» визначенні підстави для заборони експлуатації транспортних засобів.

Суд звертає увагу, що органи поліції мали б перевірити протокол перевірки технічного стану автобуса, який видається водію транспортного засобу. Адже згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00422-00456-19 від 05.07.2019 року, транспортний засіб ПАЗ 32053 07 д.н.з. НОМЕР_1 визнано технічно справним, а дата наступного обов`язкового технічного контролю встановлена: не пізніше 05.01.2020.

При цьому, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу у графі "Тип палива" вказано "бензин або газ", а не "бензин та газ, бензин-газ або бензин, газ", що дозволяє використовувати тип пального для транспортного засобу на власний розсуд.

Як встановлено з оскаржуваної постанови дії позивача кваліфіковані за ч.2 ст.121 КУпАП, а саме - порушення водієм правил керування транспортним засобом, що полягає у його технічній несправності.

Однак, перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу наведений у розділі 31 Правил дорожнього руху України, а саме «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання».

Заборонено експлуатацію автомобіля у разі негерметичної паливної системи (п. 31.4.6 б Правил дорожнього руху України), відсутність паливного баку для такого виду палива як бензин, не свідчить про негерметичність паливної системі в цілому, зважаючи на наявність переобладнання паливної системи під такий вид палива як газ, що додаткового спростовується наявними у справі доказами щодо перевірки технічнго стану автомобіля.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суду відповідачем не надано жодного доказу, передбаченого ст. 251 КУпАП, які б свідчили про вчинення позивачем інкримінованого йому правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України - обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Відповідачем не доведено та не надано суду доказів щодо правомірності прийнятого рішення, а саме, про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Викладене дає підстави для висновку, що інспектор неправомірно визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 77, 242 -246 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити.

Постанову серії НК № 035036 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 08.11.2019 року, винесену старшим інспектором ВБДР УПП в Хмельницькій області капітаном поліції Решодько Євгеном Олександровичемта за якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 680 гривень скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Маршал І. М.