Справа № 766/2081/20
Суддя: Кузьміна О. І.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №766/2081/20
Пров. №2-а/766/435/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.

за участю секретаря Білої А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування протоколу і постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 05.10.2019 року поліцейським УПП у Дон. області ДПП Рояновим І.М. було винесено постанову серії НК №422021 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. Відповідно до змісту постанови, 05.10.2019 року о 23-25 год. позивач керуючи транспортним засобом SsangYong Actyon, д.н. НОМЕР_1 , на а/д 64 км. не горів задній лівий габаритний ліхтар в темну пору доби, чим порушила п.п.31.6 «б» ПДР України.

Також 06.10.2019р. поліцейським УПП у Дон. області ДПП Власовим О.М. було винесено протокол серії БД №191346 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, відповідно до якого 06.10.2019р. о 00:08 год. позивач керуючи транспортним засобом SsangYong Actyon, д.н. НОМЕР_1 , на а/д М17 близько 61 км. на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану гучномовним пристроєм та проблисковими маячками червоного та синього кольору та звуковим сигналом не зупинилась. Був заблокований шляхом переслідування на патрульному автомобілі ДНЗ4908 на синьому фоні шляхом утворення штучного затору.

Просить визнати дії поліцейських незаконними та визнати не правомірними постанову серія НК №422021 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн. за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП та протокол серії БД №191346 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП та скасувати їх.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до вимог ст. 261 КАС України відповідачу було встановлено строк на подачу відзиву на позовну заяву з дня отримання ухвали суду.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, просила розглянути справу за її відсутності.

Представник Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05.10.2019 року поліцейським УПП у Дон. області ДПП Рояновим І.М. було винесено постанову серії НК №422021 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. за те, що, 05.10.2019 року о 23-25 год. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом SsangYong Actyon, д.н. НОМЕР_1 , на а/д 64 км. не горів задній лівий габаритний ліхтар в темну пору доби, чим порушила п.п.31.6 «б» ПДР України, внаслідок чого вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Також 06.10.2019р. поліцейським УПП у Дон. області ДПП Власовим О.М. було винесено протокол серії БД №191346 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст. 122-2 КУпАП, відповідно до якого 06.10.2019р. о 00:08 год. позивач керуючи транспортним засобом SsangYong Actyon, д.н. НОМЕР_1 , на а/ НОМЕР_2 близько 61 км. на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану гучномовним пристроєм та проблисковими маячками червоного та синього кольору та звуковим сигналом не зупинилась. Був заблокований шляхом переслідування на патрульному автомобілі ДНЗ4908 на синьому фоні шляхом утворення штучного затору.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску строку оскарження постанови про адміністративне стягнення з поважних причин за заявою особи, щодо якої винесено постанову може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскаржувана постанова була винесена 05.10.2019 року, позивач з позовною заявою звернулась до Скадовського районного суду Херсонської області про визнання незаконними дії працівників поліції, скасування протоколу та постанови в справі про адміністративне правопорушення, яке ухвалою від 05.02.2020р. повернули позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС, позивач повторно звернулася з позовною заявою до суду, яка 06.02.2020 року зареєстрована в канцелярії суду, тому позивачем не пропущено строк звернення до суду із адміністративним позовом.

Позивач заперечує свою вину у вчиненні адміністративних правопорушень та оскаржила дії інспектора по складенню протоколу до суду в порядку адміністративного судочинства. Посилається на те, що такі дії були вчинені з суттєвими порушеннями вимог закону.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач просить визнати протиправними дії інспектора щодо складання протоколу про адміністративні правопорушення за ст. 122-2 КУпАП України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ч. 1 ст. 246 КУпАП України визначено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 254 КУпАП України передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

За нормами ст. 278 орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2)чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При вирішенні адміністративного спору суд повинен пересвідчитись у належності особі, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), а також встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення). Обов`язковим є порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за захистом.

Вбачається, що підставою для визнання протиправними дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є невідповідність їх вимогам чинного законодавства. При цьому обов`язковою умовою для визнання таких дій чи бездіяльності протиправними є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Разом з тим, складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та на підставі ст. 251 КУпАП України є предметом оцінки судом в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не породжує для позивача будь-яких правових наслідків, а тому позовні вимоги про визнання протоколу незаконним не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі ст. 221 КУпАП України судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 122-2 КпАП України.

Оспорюваний протокол за ст. 122-2 КУпАП України підлягає розгляду як документ, яким зафіксовано певні факти та за результатами його розгляду має бути прийняте процесуальне рішення щодо наявності чи відсутності вини особи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Разом з тим, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року в справі № К/9901/12359/18.

За таких обставин, суд вважає, що відповідність та законність дій інспектора стосовно складення протоколу про адміністративне правопорушення має оцінюватись у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону судом (суддею), в провадженні якого знаходиться адміністративний матеріал за таким протоколом про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Щодо позовних вимог про визнання дій поліцейських незаконними та визнання не правомірною постанову про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 251 КУпАП передбачає, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Таким чином протокол, на рівні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями свідків, є одним із засобів встановлення фактичних даних на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 р. №1376.

Згідно з п. 3 зазначеної Інструкції протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. При ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо скасування постанови, оскільки поліцейський УПП у Дон. області ДПП Роянов І.М., як суб`єкт владних повноважень, діяв в межах своїх повноважень та у спосіб передбачений законом, а тому правомірно притягнув позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП.

З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені адміністративного позову в повному обсязі.

Згідно ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита. Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України, судові витрати належить компенсувати за рахунок державного бюджету.

Керуючись статтями 121, 122-2, 221, 245, 246, 251, 254, 256, 258, 261, 268, 276, 278, 280, 288, 289, 293 КУпАП України, статтями 5, 9, 19, 21, 72-78, 90, 121-123, 139, 205, 229, 241-246, 250, 251, 271, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування протоколу та постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Судові витрати покласти на рахунок Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяО. І. Кузьміна