Справа № 240/3704/20
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

18 березня 2020 року м. Житомир справа № 240/3704/20

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панкеєвої В.А., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 до Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовом до Любарської селищної ради Любарського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання повторно розглянути проект із землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову від імені позивачів шляхом заборони Любарській селищній раді Любарського району Житомирської області приймати рішення щодо передачі у власність земельних ділянок, що є предметом судового спору, іншим громадянам (в тому числі і учасникам АТО) ніж тим, що зазначені в поданій заяві. Заборонити всім державним реєстраторам в розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти реєстраційні дії щодо внесення в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно будь-яких відомостей про нерухоме майно та речових прав на таке нерухоме майно (зокрема, але не виключно, вносити відомості про виникнення, зміну або припинення права власності, реєстрації договорів оренди та інше), на підставі виданих Любарською селищною радою Любарського району Житомирської області рішень щодо земельних ділянок, що є предметом судового спору, за наступними кадастровими номерами: :03:001:0028; :03:001:0020; :03:001:0029; :03:001:0023; :03:001:0009; :03:001:0007; :03:001:0021; :03:001:0022; :03:001:0008; :03:001:0005; :03:001:0013; :03:001:0011; :03:001:0025; :03:001:0027; :03:001:0014; :03:001:0016; :03:001:0010; :03:001:0006; :03:001:0019; :03:001:0017; :03:001:0026; :03:001:0030; :03:001:0004; :03:001:0031; :03:001:0024; :03:001:0015; :03:001:0012; :03:001:0018; :03:001:0032; :03:002:0003; :03:002:0005; :03:002:0004; :03:002:0006.

Суд, розглянувши заяву позивачів про забезпечення адміністративного позову, дослідивши матеріали адміністративного позову, вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Приписами статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України визначено види забезпечення позову, такі як: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Суд задовольняє клопотання про забезпечення адміністративного позову у разі обґрунтованості такого клопотання та достатності доказів на підтвердження необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

В обгрунтування підстав вжиття заходів забезпечення позову, предстаником позивачів вказано, що в установлений місячний строк Любарською селищною радою Любарського району Житомирської області не прийнято будь-якого рішення щодо поданих довірителями клопотань.

Суд зауважує, що відсутність відповіді на клопотання не може бути обгрунтованою підставою для застосування заходів реагування.

Водночас до матеріалів не надано достатніх доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивачів до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду у постанові по справі №83/5864/17-ц від 17.10.2018, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в ухвалах від 01.03.2018 у справі №800/531/17, від 10.01.2018 у справі №800/538/17 та в постанові від 22.12.2018 у справі №3п/9901/2/18.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява не обґрунтована належним чином, наведені мотиви не вказують на необхідність забезпечувати позов, а тому підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Відмовити позивачам у забезпеченні позову.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Панкеєва