Справа № 521/9905/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 521/9905/19

Категорія: 108020000 Головуючий в 1 інстанції: Маркарова С.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 14.11.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці Держмитслужби на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС (у теперішній час Одеська митниця Держмитслужби) про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської митниці ДФС про скасування постанов Одеської митниці ДФС від 30 травня 2019 року у справах про порушення митних правил №0786/50000/19, №0787/50000/19, якими ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 485 МК України, та накладені адміністративні стягнення у вигляді штрафів у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за кожне порушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що ним не подавалося митному органу неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, декларування товару здійснювалось на підставі наявної у товаросупровідних документах інформації про товар, при цьому, сам по собі факт невірного визначення коду товару за УКТ ЗЕД, за умови не подання декларантом неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, не створює склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України.

На думку позивача, відповідач безпідставно та необґрунтовано не врахував усіх обставин, норм МК України при винесенні оскаржуваних постанов, у зв`язку з чим позивача безпідставно було визнано винним у вчиненні вищевказаного правопорушення.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивачем вчинено дії, що спричинили зменшення розміру митних платежів під час декларування товарів, чим скоєно порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Крім того, відповідач наголошував, що диспозицією ст. 485 МК України встановлено, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про порушення митних правил №0786/50000/19 від 30 травня 2019 року, винесену Одеською митницею ДФС України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про порушення митних правил №0787/50000/19 від 30 травня 2019 року, винесену Одеською митницею ДФС України про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України

Закрито провадження у справах про порушення митних правил №0786/50000/19, №0787/50000/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України.

В апеляційній скарзі Одеської митниці ДФС ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права та з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Судова колегія зазначає, що в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження (а.с. 19) судом першої інстанції допущені суттєві порушення норм процесуального права. Так, в порушення вимог п.4 ч.9 КАС України в ухвалі не зазначено за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа. Крім того, з незрозумілих питань в ухвалі міститися посилання на ст. 274 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах щодо уточнення списку виборців.

Враховуючи, що судом першої інстанції не визначено за якими правилами потрібно розглядати справу, з урахуванням правовідносин, що склалися між сторонами судова колегія зазначає, що дану справу належить розглядати за правилами встановленими ст. 286 КАС України.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2020 року було замінено відповідача у справі - Одеську митницю ДФС на процесуального правонаступника - Одеську митницю Держмитслужби.

Доводи апеляційної скарги:

- судом першої інстанції не враховано, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо (ч.5 ст. 69 МК України). Таким чином, зазначений випадок класифікації товару вважати складним не має підстав, так як ніяких досліджень або експертиз по зазначеному товару не проводилось;

- рішення про визначення коду товару від 08 червня 2017 року №КТ-UA-2017, прийнятого Одеською митницею ДФС, на товар "Іграшки у наборах: набір "Граючи розвиваюся" на батарейці, комбінований матеріал..." відповідно до якого товар повинен класифікуватись за кодом - згідно з УКТ ЗЕД - є чинним, зазначене рішення не скасовано та є обов`язковим для митних цілей;

- суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що склад правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу, апелянт наголошує, що ст. 458 МК України вказує, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Одеської митниці Держмитслужби, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Позивач, ОСОБА_2 є директором компанії ТОВ "ОДЕСА ОПТТОРГ" Україна.

05 грудня 2017 року між "ЛА YU TOY TRADE CO.LTD" та компанією ТОВ "Одеса ОПТТОРГ" укладений контракт №JP-128.

В межах зазначеного контракту на митну територію України імпортовано:

- товар №5 "Іграшки у наборах: набір "Граючи розвиваюся" на батарейці, пластмаса-1680 наб." (постанова №0786/50000/19),

- товар №4 "Набір "Граючи розвиваюся" на батарейці, комбінований матеріал-12наб., набір "Граючи розвиваюся" на батарейці, пластмаса-12наб", код згідно УКТ ЗЕД (ставка мита - 0%), товар №7 "Іграшки інші з пластмаси без двигуна: іграшка навчальна "Граючи розвиваюся"- 360 шт., іграшка навчальна на батарейці "Граючи розвиваюся", код згідно УКТ ЗЕД (ставка мита - 0%) (постанова № 0787/50000/19).

В якості підстави для переміщення товарів через митний кордон України, а також з метою митного оформлення до митниці були надані митні декларації типу "ІМ40ДЕ" від 20 лютого 2018 року за №50060/2018/004834, від 07 травня 2018 року за №500060/2018/013640.

Відповідно до наданих митних декларацій компанією відправником товарів є "SHANTOU YONGYU TOYS & GIFTS FACTORY MEIXIN INDUSTRIAL AREA" (ZHENXING ROAD, CHENGHAI DISTRICT, SHANTOU, GUANGDONG, CHINA).

ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "Одеса ОПТТОРГ" щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи за митними деклараціями №50060/2018/004834 від 20 лютого 2018 року, №500060/2018/013640 від 07 травня 2018 року.

Під час проведення перевірки було встановлено, що товар ввезений в Україну:

- за митною декларацією від 20 лютого 2018 року №50060/2018/004834 був заявлений за кодом УКТ ЗЕД

- за митною декларацією від 07 травня 2018 року №500060/2018/013640 був заявлений за кодом УКТ ЗЕД .

Проведеною перевіркою правильності класифікації згідно УКТ ЗЕД вказаних товарів, щодо яких проведено митне оформлення встановлено порушення основних правил інтерпретації класифікації товарів, затверджених Законом України "Про Митний тариф України".

Вказаний висновок ґрунтується на тому, що рішенням про визначення коду товару від 08 червня 2017 року, прийнятим Одеською митницею ДФС, товар "Іграшки у наборах: набір "Граючи розвиваюся" на батарейці …" повинні класифікуватися за кодом згідно з УКТ ЗЕД.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 були складені протоколи про порушення митних правил №0786/50000/19, №0787/50000/19 від 28 березня 2019 року за ознаками ст. 485 МК України.

На підставі зазначених протоколів Одеською митницею ДФС були винесені постанови в справах про порушення митних правил №0786/50000/19 та №0787/50000/19 від 30 травня 2019 року, якими ОСОБА_1 було визнано винним у вчинені порушень митних правил щодо неправильності визначення коду товару та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів за кожне порушення.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що на момент митного оформлення товару, згідно митних декларацій №50060/2018/004834 від 20 лютого 2018 року, №500060/2018/013640 від 07 травня 2018 року в діях ОСОБА_1 був відсутній прямий умисел для ухилення від сплати митних платежів та надання недостовірних відомостей щодо товару, допущення помилки при класифікації товарів під час декларування товарів не є самостійним складом адміністративного правопорушення, тобто не є окремим видом порушення митних правил, за які встановлена адміністративна відповідальність.

Судова колегія не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно ч.1 ст. 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.ч.2, 4, 7 ст. 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною 3 ст. 75 МК України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна подати органу доходів і зборів, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно ч.1 та п.5 ч.8 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Частиною 8 ст. 264 МК України встановлено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно ч.1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на органи доходів і зборів.

Відповідно до вимог ст. 485 МК України (дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів) - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

З матеріалів справи безумовно вбачається, що дії позивача підчас декларування спірної партії товарів спричинили зменшення розміру митних платежів.

До цього ж висновку прийшов і суд першої інстанції. При цьому, суд вважав, що оскільки в діях позивача відсутній прямий умисел для ухилення від сплати митних платежів та надання недостовірних відомостей щодо товару, допущення помилки при класифікації товарів під час їх декларування не є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Судова колегія вважає таким висновок суду першої інстанції помилковим з огляду на наступне.

Диспозиція ст. 485 МК України передбачає декілька варіантів об`єктивної сторони передбаченого нею правопорушення, зокрема: - заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару; - неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості; - надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості; - несплата митних платежів у строк, встановлений законом; - інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів; - використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Аналіз диспозиції цієї статті свідчить про те, що наведені варіанти дій, які являють собою об`єктивну сторону даного правопорушення, можуть бути вчинені як умисно (в тому числі з непрямим умислом), так і у зв`язку з необережністю (недбалістю).

Особа, відповідальна за передбачені цією статтею дії, може прямо і не бажати настання відповідної мети, однак повинна усвідомлювати можливість настання наслідків своїх дій у вигляді неналежної сплати митних платежів.

Та обставина, що позивач займається підприємницькою діяльністю пов`язаною з зовнішньоекономічними операціями (здійснює декларування товарів та оформлення їх митницею), а також наявність чинного рішення Одеської митниці ДФС №КТ-UA-2017 від 08 червня 2017 року, яким визначено код на товар "Іграшки у наборах: набір "Граючи розвиваюся" на батарейці, комбінований матеріал..." спростовують висновок суду першої інстанції стосовно відсутності мети, умислу, мотиву вчинення правопорушення декларантом (позивачем) і як наслідок відсутності складу самого адміністративного правопорушення, оскільки позивач повинен був обізнаний, що спірний товар повинен декларуватись як " , що товар "Іграшки у наборах: набір "Граючи розвиваюся" на батарейці, комбінований матеріал..." повинен класифікуватись за кодом - згідно з УКТ ЗЕД зі ставкою мита 10%, а не за кодами УКТ ЗЕД чи зі ставками мита 0%.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №760/20661/15-а.

Враховуючи наведене, судова колегія приходить до висновку, що позивачем при митному оформленні спірного товару з непрямим умислом (необережність або недбалість) вказано неправдиві відомості, а саме код ввезеного на митну територію товару згідно УКТ ЗЕД, що призвело до зменшення розміру митних платежів під час декларування товарів.

Тому, митний орган правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ст. 485 МК України. Відповідно, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Судові витрати по справі відсутні.

Враховуючи, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, невідповідність обставинам справи, а також, що судом неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, судова колегія, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до Одеської митниці ДФС (у теперішній час Одеська митниця Держмитслужби) про визнання протиправними та скасування постанов.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 березня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.