Справа № 160/5610/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 160/5610/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В. ,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №160/5610/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019р. на суму 16368,66грн.;

- скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019р. на суму 16368,66грн., видану Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року в задоволені позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права та просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення про задоволення позову.

Сторони, повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибули, що відповідно до приписів ч.2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 з 20.08.2015 року зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №2 24 000 0000 101672 як фізична особа підприємець з основним видом діяльності 68.31 «Агентства нерухомості» (а.с.12).

Згідно з Витягом з реєстру платників єдиного податку від 08.10.2015 року №11665/04-62-17-04/53 позивач перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області (Шевченківському управлінні ГУ ДФС у Дніпропетровській області) з 20.08.2015р. як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, є платником єдиного податку III групи, ставка 4% від доходу, без реєстрації ПДВ (а.с.13).

05.09.2016 року ОСОБА_1 отримав Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 05.09.2016 року №3139, видане на підставі рішення Ради адвокатів Дніпропетровської області від 31.08.2016 року №62 (а.с.10).

Згідно з заявою за формою №5-ОПП від 13.03.2016 року ОСОБА_1 зареєстрований у контролюючому органі як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність адвокат (а.с.11).

Позивачем було подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік як фізичною особою-підприємцем на загальну суму 9828,72 грн. та звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік як особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність, на загальну суму 9828,72 грн., при цьому відповідно банківських квитанцій про сплату ЄСВ: №0.0.943963702.1 від 19.01.2018 року у сумі 819,06 грн., №0.0.957330449.1 від 06.02.2018 року у сумі 819,06 грн., №0.0.981263778.1 від 07.03.2018 року у сумі 819,06 грн., №.0..1 від 05.04. 2018 року у сумі 819,06 грн., №0.0.102977944.1 від 07.05. 2018 року у сумі 819,06 грн., №0.0..1 від 11.06.2018 року у сумі 819,06 грн., №0.0..1 від 05.07. 2018 року у сумі 819,06 грн., №0.0..1 від 09.08. 2018 року у сумі 819,06 грн., №0.0..1 від 10.09. 2018 року у сумі 819,06 грн., №1379-5624-1954-4460 від 11.10. 2018 року у сумі 819,06 грн., №1433-4643-8481-3733 від 04.12. 2018 року у сумі 819,06 грн., 1400-6085-8292-3686 від 01.11. 2018 року у сумі 819,06 грн., позивачем сплачено за 2018 рік лише ЄСВ у сумі 9828,72 грн. як фізичною особою-підприємцем (а.с.16-21).

Також, відповідно до банківських квитанцій про сплату ЄСВ за 2019 рік позивачем сплачено внеску на загальну суму 5508,36 грн.: №0.0..1 від 15.01.2019 року у сумі 918,06 грн., №0.0. від 06.02.2019 року у сумі 918,06 грн., №0.0..1 від 06.03.2019 року у сумі 918,06 грн., №0.0..1 від 03.04.2019 року у сумі 918,06 грн., №0.0..1 від 08.05.2019 року у сумі 918,06 грн., №0.0..1 від 05.06.2019 року у сумі 918,06 грн. ОСОБА_1 здійснювалася сплата ЄСВ як фізичною особою-підприємцем (а.с.14-15).

Згідно з інтегрованою карткою платника по єдиному внеску, витяг з якої міститься в матеріалах справи, за позивачем станом на 20.05.2019р. обліковується борг (недоїмка) зі сплати ЄСВ на загальну суму 16368,66грн., який виник у зв`язку із нарахуванням контролюючим органом до сплати ЄСВ за період з 4 кварталу 2017 року по 1 квартал 2019 року і як фізичній особі-підприємцю, і як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, з урахуванням наявної станом на початок 2018 року переплати у сумі 3102,00грн. та сум сплаченого позивачем ЄСВ за цей період як фізичною особою-підприємцем (а.с.44-48).

20.05.2019р. ГУ ДФС України в Дніпропетровській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-108143-17/51, згідно якою позивач зобов`язаний сплатити суму боргу (недоїмки) по ЄСВ в розмірі 16368,66 грн. відповідно до ст.25 Закону України №2464-VI (а.с.8).

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку що відповідач, надсилаючи позивачеві вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-108143-17/51 від 20.05.2019р., діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та вказана вимога є законною і обґрунтованою.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Приписами пунктів 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ встановлено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону № 2464-VI взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Приписами частини другої статті 5 Закону № 2464-VI, взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, здійснюється органом доходів і зборів із внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб.

Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДФС, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників єдиного внеску визначаються Порядком № 1162 (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

При цьому відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 1162, він поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI.

Приписами пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162 визначено, що взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV).

Відповідно до пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162 взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку.

При цьому пунктом 2 розділу ІІІ Порядку № 1162 визначено, що платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності.

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Нормами абзацу другого частини третьої статті 16 Закону № 2464-VI ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру здійснюється на підставі положення, що затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до абзац третій частини другої статті 20 Закону № 2464-VI відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами.

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з реєстру застрахованих осіб визначається Положенням № 10-1.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Положення № 10-1 встановлено, що з метою забезпечення обробки інформації в реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки.

При цьому згідно з пунктом 2 1 розділу ІІІ Положення № 10-1 облікова картка відкривається в разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених Законом № 2464-VI.

За змістом пункт 2 розділу ІV Положення № 10-1 до облікових карток реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску до ДФС України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів, визначено Порядком № 435.

Так, відповідно до пункту 16 розділу ІV Порядку № 435 визначено, що фізичні особи - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску (додаток 5).

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи спірним є питання оплати позивачем єдиного внеску за двома підставами, а саме як фізичною особою - підприємцем, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, та особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

При цьому як вбачається з матеріалів справи, позивач як фізична особа-підприємець з 20 серпня 2015 року перебуває на обліку в ГУ ДФС у Дніпропетровській області як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та витягу з реєстру платників єдиного внеску (а.с.12-13).

Водночас, вищенаведені норми права свідчать про те, що фізична особа - підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску. Законом № 2464-VI не передбачається порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

В свою чергу, з аналізу пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку № 1162 суд доходить висновку, що цим Порядком не передбачено для контролюючого органу можливості самостійно взяття на облік як платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності. Взяття такої особи на облік платників єдиного внеску можливе виключно за її заявою.

Також, як передбачено у пункті 4 розділу VI Порядку № 1162, фізична особа, зареєстрована як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, але не перебуває на обліку чи знята з обліку в контролюючому органі, обліковується в реєстрі страхувальників як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік».

При цьому з матеріалів справи встановлено та не заперечується сторонами, що згідно заяви (для самозайнятих осіб) за формою 5-ОПП, поданої позивачем для реєстрації до податкового органу вбачається, що основним видом діяльності ОСОБА_1 за КВЕД є "Агенства з нерухомості" (68.31) та одним з другорядних видів діяльності - "Діяльність у сфері права" (69.10), наведене підтверджується витягом з ЄДРПОУ.

Крім того, судом враховується, що позивач після отримання свідоцтва від 05 вересня 2016 року ДП № 3139 про право на заняття адвокатською діяльністю не подавав заяви за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу. Натомість відповідач самостійно встановив позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000.

Колегія суддів з урахуванням викладеного дійшла висновку що дії ГУ ДФС у Дніпропетровській області щодо самостійного встановлення позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000 не узгоджуються з нормами Порядку № 1162, якими визначено процедуру взяття на облік платників єдиного внеску.

Таким чином, враховуючи викладене та те, що позивач не перебуває на обліку платників єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та відповідно не подає звітності як такий платник, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач безпідставно встановив позивачу як платнику єдиного внеску (фізичній особі - підприємцю) ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі єдиний внесок та, як наслідок безпідставно здійснювало нарахування позивачу єдиного внеску, як особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-108143-17/51 від 20.05.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.

При розгляді справи судом, відповідно до приписів ст. 242 КАС України враховано висновки Верховного Суду, викладені в рішенні від 02 вересня 2019 року та Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04 грудня 2019 року по справі № 520/5939/19.

Вирішуючи питання щодо підстав для задоволення позову, колегія суддів вважає, що позовна вимога про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-108143-17/51 від 20.05.2019 року збігається з вимогою про визнання протиправною та скасуванню вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-108143-17/51 від 20.05.2019 року, а тому позов підлягає задоволенню в частині визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-108143-17/51 від 20.05.2019 року, в іншій частині позову слід відмовити, оскільки в даному випадку позивачем фактично оскаржуване рішення суб`єкту владних повноважень, тобто обрано неналежний спосіб захисту.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приписами ч.2 ст. 317 КАС України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного, доходить висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №160/5610/19 скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-108143-17/51 від 20.05.2019 року, винесену Головним управління ДФС у Дніпропетровській області.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко