Справа № 260/1143/19
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2020 року м. Ужгород№ 260/1143/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Микуляк П.П.,

при секретарі Петрус К.І.,

за участю:

позивача: ТОВ Гарантбуд, представник - Леміш М.О.,

відповідачів:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України, представник - Рачкулинець М.Ю.,

Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, представник - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Гарантбуд до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ст. 243 КАС України проголошена вступна та резолютивна частини Ухвали. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 16 березня 2020 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю Гарантбуд звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, яким просило суд визнати протиправним та скасувати накази Державної архітектурно-будівельної інспекції України:

- №73-Л від 29.11.2018 року "Про результати розгляду питань щодо ліцензування", в частині анулювання ліцензії за реєстраційним написом №, виданої ТОВ Гарантбуд відповідно до наказу №17-л від 26.04.2017 року;

- №23-Л від 24.04.2019 року, в частині скасування п.9 додатку 3 до наказу №16-Л від 23.03.2019 року "Про результати розгляду питань щодо ліцензування" щодо внесення змін до переліку видів робіт ліцензії ТОВ Гарантбуд.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з мотивів наведених у позовній заяві та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Додатково повідомила, що позивач повинен дотримуватися норм законодавства, що регулюють умови ліцензування. Так, отримавши ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, є ліцензіатом відповідно до Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", отже його діяльність є предметом державного контролю (нагляду) за додержанням ліцензійних умов, що належить до повноважень територіальних органів Державної архітектурно- будівельної інспекції.

Органи Державної архітектурно- будівельної інспекцій вчинили низку дій передбачених законом та пов`язаних з здійсненням контролю, винесли Накази в 2017р. та 2018р. які стосуються проведенню заходів контролю, відповідно до діючого законодавства направили повідомлення, склали Акти, щодо незабезпечення присутності керівника або уповноваженої особи під час проведення перевірки ліцензії та про відмову ліцензіата від проведення перевірки органом ліцензування, по факту посадові особи до перевірки не допущені, документи та відомості не подані.

На підставі наведеного у сукупності фактів та обставин з врахуванням вимог ст. 16 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" було прийнято єдине можливе рішення про анулювання ліцензії товариству у зв`язку з виявленими порушеннями ліцензійних умов провадження господарської діяльності та відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування (Наказ 73-л від 29.11.2018р.).

В подальшому, з порушенням ст. 16 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" якою передбачена можливість звернення товариства не раніше одного року з моменту прийняття рішення про анулювання ліцензії з заявою про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності ТОВ Гарантбуд звернулося з такою заявою та за наслідками такого звернення відповідачем помилково було внесено зміни в перелік видів робіт визначених в додатку до вже скасованої ліцензії.

Після виявленої помилки були прийняті відповідні заходи та винесений Наказ 23-л від 24.04.2019р. Інформацію, щодо винесення даного наказу направлено до позивача поштовим відправленням. На підставі наведеного просять відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін під час судового розгляду, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

09.08.2019р. позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області, яким просить суд визнати протиправним та скасувати накази Державної архітектурно-будівельної інспекції України №73-Л від 29.11.2018р. та №23-Л від 24.04.2019 р., в частині.

13.08.2019р. Закарпатським окружним адміністративним судом було винесено Ухвалу, якою позов залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

23.08.2019р. Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду забезпечуючи право особи на отримання судового захисту, який є змістом поняття «доступу до правосуддя» і було відкрито провадження по даній справі. Призначено справу до судового розгляду та зобов`язано сторін подати документи на підтвердження заявлених позицій.

Так позивачем були надані документи серед яких міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, де зазначено, що місцезнаходження позивача Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Собранецька,39, засновником та кінцевим бенефіціаром вказаний ОСОБА_1 (автономна республіка Крим, м. Феодосія), зазначені дати внесення змін до відомостей про юридичну особу, в т.ч.:

- в 2016р. зміна місця знаходження товариства, зміна складу засновників,

- в 2017р. зміна керівника, складу підписантів,

- в 2018р. зміна видів діяльності,

- в 2019р. зміна статутного капіталу, зміна складу або інформації про засновників, зміна місцезнаходження, зміна додаткової інформації. (а.с.23).

Договір оренди приміщень, де знаходилося товариство в різні періоди:

- від 15.01.2019р. площею 18,1 м2 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.28),

- від 08.12.2017р. площею 16 м2 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.36),

- Копію ліцензії ДАБІ України IV та V категорії складності від 24.04.2017р. ТОВ Гарантбуд із зазначенням місця знаходження особи м.Ужгород вул. Богомольця, 21, 3 поверх (а.с.46).

Договора підряду загальною вартістю робіт понад 70 млн. грн., де фактичною адресою місцезнаходження зазначено м. Киів. Вул. Львівська- 18.

Відповідачем також був поданий відзив з додатками.

Судом встановлено, підтверджено відповідачем в судовому засіданні та додатково згадано у відзиві, що оскаржуваний Наказ №73-Л від 29.11.2018р. є наслідком, якому передував Наказ Державної архітектурно- будівельної інспекції України №1788 від 29.11.2017р., яким затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної архітектурно- будівельної інспекції України за діяльністю суб`єктів господарювання на 2018рік у тому числі і Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарантбуд».

Суб`єкт господарювання отримуючи ліцензію має не право, а обов`язок дотримуватися вимог законодавства, що регулюють таку діяльність, що в свою чергу є невід`ємною умовою отримання ліцензії.

Судом встановлено, що позивач був попереджений про заходи контролю заздалегідь (в 2017р. був попереджений про заходи заплановані на 2018р.) та відповідно повинен був дотримуватися умов, які були обов`язкові для отримання ліцензії, натомість позивач змінював адреси фактичного місцезнаходження.

Стосовно твердження позивача про те, що ТОВ «Гарантбуд» знаходиться за іншою адресою, а саме; м. Ужгород пл. Ш. Петефі, 14, як підставу для задоволення позову слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 Постанови КМУ № 256, ліцензіат зобов`язаний виконувати вимоги Ліцензійних умов, а здобувач ліцензії - їм відповідати.

Разом із тим, згідно ч.2 ст. 6 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», на виконання абз. 2 п. 3 пп 8 Ліцензійних Умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, затверджених постановою КМУ від 30.03.201 року №256 ТОВ «Гарантбуд» зобов`язане повідомити Державну архітектурно-будівельну інспекцію України про те, що товариство змінило місцезнаходження юридичної особи.

Однак, недотримуючись вищевказаної норми ТОВ «Гарантбуд» не повідомляло Державну архітектурно-будівельну інспекцію про зміну місцезнаходження юридичної особи та не знаходилося за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що повідомлення про проведення перевірки 22.10.2018 року направлялося на адресу позивача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, рекомендованим поштовим відправленням. А саме за адресою: м. Ужгород, вул., Богомольця, 21, поверх 3, кімн. 8,10 та було вручено адресату 25.10.2018р. про, що свідчить відмітка в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Слід зауважити, що зміна місцезнаходження юридичної особи або місця проживання фізичної особи - підприємця є підставою для переоформлення ліцензії.

В матеріалах справи знаходяться матеріали, про декілька різних фактичних місцезнаходжень товариства в різні періоди.

Крім того Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.02.2020р. адміністративний позов в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №73-Л від 29.11.2018 року "Про результати розгляду питань щодо ліцензування", в частині анулювання ліцензії за реєстраційним написом №, виданої ТОВ "Гарантбуд" відповідно до наказу №17-л від 26.04.2019 року - залишено без розгляду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду без поважних на те причин.

Стосовно позовної вимоги, про визнання протиправним та скасування наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №23-Л від 24.04.2019 року, в частині скасування п.9 додатку 3 до наказу №16-Л від 23.03.2019 року "Про результати розгляду питань щодо ліцензування" щодо внесення змін до переліку видів робіт ліцензії ТОВ Гарантбуд слід повідомити наступне.

Після видачі Наказу 73-Л від 29.11.2018 року «Про анулювання ліцензії» Позивач звернувся до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про внесення змін до переліку видів робіт визначених у вказаній вище ліцензії, яка була скасована на момент звернення.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» передбачено, що у разі анулювання ліцензії з підстав, передбачених пунктами 5-10 ч.2 цієї статті, суб`єкт господарювання може подати заяву про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (повністю або частково) не раніше ніж через рік з дня набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання попередньої ліцензії.

Незважаючи на вищезазначену норму та набрання чинності рішення органу ліцензування про анулювання попередньої ліцензії ТОВ "Гарантбуд" звернулося до Державної архітектурно-будівельної інспекції України із заявою про внесення змін до переліку видів робіт визначених у вказаній вище ліцензії раніше ніж через рік, що не допускається чинним законодавством.

Наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України №16-Л від 27.03.2019р. протиправно було внесено зміни до переліку видів робіт визначених у додатку до скасованої на той час ліцензії Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантбуд".

Відповідач зазначив, що вказана помилка сталася внаслідок несправної роботи реєстру (https://dabi.gov.ua/license/list.php) тому після виявлення помилки Наказом Державної архітектурно- будівельної інспекції України від 24.04.2019року №23-Л, скасовано дію пункту 9 додатку 3 до Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 23.03.2019року №16 "Про результати розгляду питань щодо ліцензування", стосовно внесення змін до переліку робіт Товариства.

Інформацію щодо скасування вказаного наказу направлено позивачу на адресу вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців.

Беручи до уваги вище викладене та з огляду на те, що ліцензія позивача була анульована раніше, рішення органу, який прийняв рішення про анулювання ліцензії набрало чинності, а право звернення позивача з повторною заявою наступало тільки через рік з моменту винесення такого рішення суд вважає що рішення у формі Наказу Державної архітектурно- будівельної інспекції України від 24.04.2019року №23-Л, яким скасовано дію пункту 9 додатку 3 до Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 23.03.2019року №16 "Про результати розгляду питань щодо ліцензування", стосовно внесення змін до переліку робіт Товариства прийнято Державною архітектурно - будівельною інспекцією України в межах наданих повноважень, в порядок та у спосіб.

Крім того суд вважає, що не прийняття такого рішення відповідачем з огляду на скасовану на момент прийняття такого рішення ліцензію, призвело б до фінансових втрат з боку держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ст.72 та ст.73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:- письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

У відповідності до ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач довів правомірність оскаржуваного рішення.

Суд, відповідно до ст.90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Входячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справ доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.2, 72, 73, 77, 78, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю Гарантбуд до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №23-Л від 24.04.2019 року, в частині скасування п.9 додатку 3 до наказу №16-Л від 23.03.2019 року "Про результати розгляду питань щодо ліцензування" щодо внесення змін до переліку видів робіт ліцензії ТОВ Гарантбуд - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк