Справа № 260/855/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2020 року м. Ужгород№ 260/855/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю:

позивача: Державна авіаційна служба України - представник у судове засідання не з`явився,

відповідач 1: Личко Юрій Іванович - у судове засідання не з`явився,

відповідача 2: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю) - представник у судове засідання не з`явився,

відповідач 3: Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради - представник у судове засідання не з`явився,

третьої особи: Закарпатське обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Ужгород" - представник у судове засідання не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державної авіаційної служби України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 4, ), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Героїв Небесної сотні, 4, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Закарпатське обласне комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Ужгород (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 145, ) про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 28 лютого 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 10 березня 2020 року.

20 червня 2019 року, Державна авіаційна служба України, в особі представника Авдєєва Віктора Сергійовича звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , Державної архітектурно будівельної інспекції України, Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Закарпатське обласне комунальне підприємство «Міжнародний аеропорт Ужгород», якою просить: 1) зобов`язати ОСОБА_1 виконати рішення Державіаслужби від 14.03.2019 № 140; 2) зобов`язати ОСОБА_1 знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ) визнати протиправною бездіяльність Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 18Д та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва; 4) визнати протиправними дії Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 29.08.2017 № 15 та скасувати їх; 5) визнати протиправними дії Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Закарпатській області щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ЗК 03 та скасувати її.

12 липня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено підготовче судове засідання.

03 жовтня 2019 року, ухвалою суду замінено первісного відповідача 2 - Державну архітектурно-будівельну інспекцію України (01133, м. Київ, буд. Лесі Українки, 26, ) на належного - Виконавчий комітет Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю) (88000, м. Ужгород, вул. Небесної Сотні, 4, ).

18 грудня 2019 року, ухвалою суду витребувано від Виконавчого комітету Ужгородської міської ради належним чином засвідчену копію декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ЗК 03; від Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради копію містобудівних умов та обмежень земельної ділянки від 29.08.2017 року № 15 за адресою АДРЕСА_2 Д, що видавались ОСОБА_1 та від Закарпатського обласного комунального підприємства Міжнародний аеропорт Ужгород: інформацію щодо вичерпного переліку обмежувальних містобудівних, санітарно-гігієнічних, будівельних та планувальних заходів, які діють навколо (в зв`язку із експлуатацією) Міжнародного аеропорту Ужгород на території міста Ужгорода; картографічні та графічні матеріали, які підтверджують таку інформацію, разом її юридично-значимими документами, які підтверджують затвердження (впровадження) та юридичну обов`язковість таких заходів в даному конкретному випадку; належним чином завірені копії матеріалів сертифікаційної справи аеродрому Ужгород, експлуатантом якого є Закарпатське обласне комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Ужгород.

04 лютого 2020 року, закрито пiдготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті та повторно витребувано від Закарпатського обласного комунального підприємства Міжнародний аеропорт Ужгород: інформацію щодо вичерпного переліку обмежувальних містобудівних, санітарно-гігієнічних, будівельних та планувальних заходів, які діють навколо (в зв`язку із експлуатацією) Міжнародного аеропорту Ужгород на території міста Ужгорода; картографічні та графічні матеріали, які підтверджують таку інформацію, разом її юридично-значимими документами, які підтверджують затвердження (впровадження) та юридичну обов`язковість таких заходів в даному конкретному випадку; належним чином завірені копії матеріалів сертифікаційної справи аеродрому Ужгород, експлуатантом якого є Закарпатське обласне комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Ужгород .

1. Позиції сторін.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до пункту 57 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.12.2018 № 954 (далі - Положення), Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 30.11.2012 № 721, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2012 за № 2147/22459 (далі - Порядок), зокрема, погодженню з Державіаслужбою підлягають місце розташування і висота таких об`єктів будівництва та реконструкції: об`єктів, що перетинають поверхні обмеження перешкод аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків; об`єктів заввишки 45 і більше метрів відносно контрольної точки аеродрому в радіусі до 50 кілометрів; об`єктів незалежно від їх розміщення заввишки 100 і більше метрів над земною поверхнею.

Згідно з частиною десятою статті 69 Повітряного кодексу України органи виконавчої влади, юридичні та фізичні особи незалежно від форми власності, які допустили порушення порядку діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, зобов`язані згідно з рішенням уповноваженого органу з питань цивільної авіації припинити будівництво чи діяльність, зазначену в частині другій цієї статті, до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства.

На виконання вимог вищезазначеної статті, Положення № 520, на підставі Акту, В.о. Голови Державіаслужби 14.03.2019 винесено рішення № 140 про припинення будівництва з моменту винесення такого рішення за адресою: АДРЕСА_2 Д, що здійснюється ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ). У зв`язку з невиконанням відповідачем 1 у добровільному порядку вказаного рішення, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд констатує, що у визначений судом строк та станом на 28 лютого 2020 року відповідачем 1, відповідачем 3 не подано відзиву чи інших заперечень на позовну заяву. Закарпатське обласне комунальне підприємство "Міжнародний аеропорт Ужгород" також не подало у визначений судом строк письмових пояснень по суті заявлених позовних вимог.

Сторони у судове засідання не з`явилися та не забезпечили явку представників, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та не повідомили суд про причини неявки.

Відповідно до статті 205 частини 9 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає за можливе провести дане судове засідання без участі сторін.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

24 липня 2019 року, судом до Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради надіслано запит, у відповідності до ч.3-4 ст. 171 КАС України, з проханням надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

06 серпня 2019 року, Відділом реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради надано довідку на запит від 24 липня 2019 року, де повідомив, що відповідно до відомостей реєстру територіальної громади гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , (т.1, а.с. 183).

Судом встановлено, що комісією у складі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у період з 15.11. 2018 по 25.01.2019 року, за участі представників СБУ в Закарпатській області: Буряса М.М., Манькевич А.А., Бевзи М.А., відповідно до наказу від 14.11.2018 № 102, проведено обстеження приаеродромної території на предмет виявлення фактів будівництва з порушенням вимог Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на при аеродромних територіях об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, затвердженого наказом Мінінфраструктури України 30.11.2012 № 721 та зареєстрований в Мінюсті 24.12.2012 за № 2147/22459.

За результатами обстеження приаеродромної території аеродрому «Ужгород» щодо питань забудови, виявлення фактів будівництва без висновків експлуатанта аеродрому та Державіаслужби України складено акт від 11.02.2019 № 01, (т.1 а.с. 37-43).

Відповідно до акту позапланової інспекційної перевірки приаеродромної території аеродрому «Ужгород», на момент перевірки вказаної території були виявлені об`єкти будівництва, що не погоджені з експлуатантом аеродрому та Державіаслужбою, зокрема за адресою: АДРЕСА_2 Д, які виконуються ОСОБА_1 (т.1 а.с. 37-43).

В зазначеному акті перевірки вказано, що реконструкції здійснюються з порушенням чинного законодавства, а саме:

- ст. 69 Повітряного кодексу України від 19.05.2011 року за № 3393-VI, якою передбачено запровадження особливого порядку здійснення на приаеродромній території діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та її погодження з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації, в разі порушення припинити будівництво до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства;

- п. 2 «дотримання вимог щодо використання приаеродромної території» ст. 79 «Повноваження місцевих органів виконавчої влади щодо забезпечення діяльності аеропортів» Повітряного кодексу України;

- ст. 72 Земельного кодексу України, згідно якого на приаеродромній території запроваджується особливий режим одержання дозволу на будівництво (реконструкцію та іншу діяльність) тільки за узгодженням з органом державного регулювання діяльності авіації;

- п. 1 ст. 114. Земельного кодексу України «Санітарно-захисні зони», згідно якої санітарно-захисні зони створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищення рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови;

- пунктів 56, 57 Положення про використання повітряного простору України, затвердженого Постановою КМУ України від 06.12.2017 року № 954;

- наказу Міністерства інфраструктури № 721 від 30.11.2012 року «Про затвердження порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.12.2Ш2 за № 2147/22459;

- порушений режиму використання земель запасу міста згідно Рішення XYI сесії IY скликання Ужгородської міської ради від 14.05.2003 року № 53 «Про надання та приватизацію земельних ділянок», а саме: «Режим використання земель запасу відповідно до вимог Повітряного кодексу України», (т.1. а.с. 42).

За результатами проведеного обстеження комісія дійшла до наступних висновків:

1. Інформувати Ужгородську міську раду та Закарпатську обласну раду про виявлені факти будівництва з порушенням вимог ст. 69 Повітряного кодексу України та Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромних територіях та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, разом з тим рекомендувати Управлінню містобудування та архітектури Ужгородської міської ради звернутися до Забудовників щодо необхідності отримання висновків експлуатанта аеродрому, провайдера аеронавігаційного обслуговування та Державіаслужби України.

2. Інформувати Державіаслужбу України про виявлені факти будівництва на приаеродромній території з порушенням вимог ст. 69 Повітряного кодексу України, для вжиття відповідних заходів реагування.

3. Інформувати Службу безпеки України в Закарпатській області про факти видачі містобудівних умов та обмежень Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради без надання висновків експлуатанта аеродрому, провайдера аеронавігаційного обслуговування, а відтак Державіаслужби України, (т.1. а.с. 42).

14 березня 2019 року, на підставі вищезазначеного акту Державіаслужбою прийнято рішення № 140 про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 ПК України) на приаеродромній території, яким зобов`язано негайно припинити будівництво за адресою: АДРЕСА_2 , що здійснюється ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства та ОСОБА_1 або уповноваженій особі невідкладно вжити заходів щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромній території. Це рішення є обов`язковим до виконання. У разі невжиття відповідних заходів, Державіаслужба у встановленому законом порядку вживатиме заходи для припинення будівництва та знесення самочинно збудованого об`єкта з компенсацією витрат, пов`язаних з таким знесенням, приведення у первинний стан, (т.1 а.с. 24).

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, рішення Державіаслужби № 140 від 14.03.2019 року не виконано.

Позивач вважає, що невиконання рішень Державіаслужби може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, нанесення збитків населенню в результаті авіаційної події та видача містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, дозволу на будівельні роботи з порушенням норм Повітряного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядку погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромній території за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 18Д свідчить про очевидні ознаки протиправності таких рішень, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом також досліджені наявні в матеріалах справи містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 29.08.2017 року № 15 за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська,18Д, видані Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, (т.1 а.с. 71-72) та Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) від 06.07.2018 № ЗК 03 за адресою: АДРЕСА_2 . Минайська АДРЕСА_2 , яка зареєстрована Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, (т.1 а.с. 40-47).

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо вимоги зобов`язати ОСОБА_1 виконати рішення Державіаслужби від 14.03.2019 № 140 та зобов`язати знести самочинне будівництво Ужгород АДРЕСА_2 , судом встановлені наступні обставини.

Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.

Відповідно до частини 5 статті 4 ПК України, державне регулювання у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України здійснюють у межах повноважень: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту; центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації (далі - уповноважений орган з питань цивільної авіації); національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.

Відповідно до Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №520 від 08.10.2014 року (далі - Положення №520), Державіаслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року у справі № 810/3046/17 зазначено, що аналіз положень статті 69 Повітряного кодексу України у взаємозв`язку з нормами Положення №520 та Порядку №721, дає підстави для висновку, що в разі виявлення порушення особливого порядку будівництва на приаеродромній території, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, Державіаслужба приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, яке є обов`язковим для органів виконавчої влади, юридичних та фізичних осіб незалежно від форми власності, які допустили це порушення.

При цьому, Державіаслужба діє як суб`єкт владних повноважень послідовно, в чітко визначеному порядку. Зокрема, Державіаслужба наділена контролюючими функціями, приймає рішення про припинення будівництва до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства, що свідчить про публічно-правовий характер дій позивача.

Як вбачається з матеріалів справи Аеродром Ужгород отримав сертифікат від Державної авіаційної служби України № АП 06-01 на відповідність вимогам законодавства України про цивільну авіацію і придатний до експлуатації повітряних суден, дата введення в дію 30.03.2019 року, термін дії до 30.03.2022 року, (т.1 а.с.44), однак такий не діяв на момент винесення рішення Державіаслужби від 14.03.2019 № 140 на підставі акту від 11.02.2019 № 01 за результатами обстеження приаеродромної території аеродрому «Ужгород» щодо питань забудови. Крім того, до отримання сертифікату Аеродром Ужгород не діяв.

14 березня 2019 року, на підставі вищезазначеного акту Державіаслужбою прийнято рішення № 140 про припинення будівництва (діяльності, передбаченої частиною другою статті 69 ПК України) на приаеродромній території, яким зобов`язано негайно припинити будівництво за адресою: АДРЕСА_2 , що здійснюється ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 до вирішення питання щодо можливості та умов подальшого будівництва відповідно до законодавства та ОСОБА_1 або уповноваженій особі невідкладно вжити заходів щодо погодження місця розташування та висоти об`єктів на приаеродромній території. Рішення є обов`язковим до виконання. У разі невжиття відповідних заходів, Державіаслужба у встановленому законом порядку вживатиме заходи для припинення будівництва та знесення самочинно збудованого об`єкта з компенсацією витрат, пов`язаних з таким знесенням, приведення у первинний стан, (т.1 а.с. 24).

Згідно наданих відповідачем 3 суду доказів, зокрема Містобудівних умов та обмежень, ( а.с.232,т.2), що видавалися для будівництва торгово-житлової будівлі, що затверджені наказом управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради від 29..08.2017 року № 15 передбачалося нове будівництво за адресою АДРЕСА_2 ., гр. ОСОБА_1 , цільове призначення земельної ділянки відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності № 80223875 від 13.02.2017 року) - для будівництва індивідуальних гаражів;

відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності № 80236721 від 13.02.2017 року) - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

відповідно до генерального плану міста Ужгорода, затвердженого рішенням ХХІХ сесії ІV скликання Ужгородської міської ради № 313 від 04 червня 2004 року, ділянка під будівництво знаходиться в зоні громадської забудови, що відповідає цільовому призначенню землі ( а.с.23, т.2).

Крім того, даним документом визначено містобудівні умови та обмеження.

06 липня 2018 року Управлінням державно-архітектурного контролю 06 липня 2018 року зареєстровано Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що класом наслідків належить до об`єктів з незначними наслідками ( СС1).

В декларації (а.с.43, т.1) відображені відомості, що посвідчують право власності та чи користування земельною ділянкою:

- Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 13.02.2017 року серія та номер 83 ;

- витяг з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 80236721 від 13.02.2017 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису про право власності: 18989527 від 13.02.2018 року) кадастровий номер :18:002:0092;

- Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 13.02.2017 року, серія та номер 81 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі;

витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 80223875 від 13.02.2017 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер запису про право власності: 18987190 від 13.02.2018 року) кадастровий номер :18:00:0132;

- відомості про проведену технічну інвентаризацію об`єкта (технічний паспорт № 18016 від 25.06.2018 р.);

опис об`єкта: загальна площа 722,20 кв.м. кількість квартир - 8, в т.ч. площа приміщень комерційного призначення - 158, 7 кв.м., площа приміщень загального користування 75, 8 кв.м., поверхів - 4. За висновками - вважати закінчений будівництвом об`єкт до експлуатації, ( а.с.43-47, т.2).

Отже, судом встановлено, що на момент винесення 14.03.2019 року оскаржуваного рішення, ще 06 липня 2018 року, Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради була зареєстрована декларація про готовність до експлуатації об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 , (т.1 а.с. 40-47) та, як наслідок, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 06 серпня 2018 року приміщення та квартири зареєстровані за власником ОСОБА_1 .

Крім того, згідно запису про право власності: АДРЕСА_5 (реєстраційний номер об`єкта 101 згідно запису 274000720 від 06.09.2018 року була відчужена, що свідчить про припинення права власності ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі по тексту - Закон № 3038 - VI), у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Відповідно до приписів частин 1, 7 статті 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Разом з тим, вимог щодо проведення відповідної перебудови, шляхом зменшення поверховості будинків позивачем до відповідача не висувалося, відомості про неможливість здійснення перебудови матеріали справи не містять.

Оскільки судом не встановлено, що будівництво здійснювалося на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати такі будівельні роботи, а також виходячи із тих офіційних відомостей якими володіли відповідачі на час прийняття рішення відносно відповідача ОСОБА_1 , то суд дійшов висновку, що позивачем не надано, а судом під час розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів які б підтверджували факт будівництва відповідачем1 за адресою АДРЕСА_2 з порушенням вимог про безпеку цивільної авіації.

Відтак, відсутні підстави для зобов`язання ОСОБА_1 виконати рішення Державіаслужби від 14.03.2019 № 140 та зобов`язати знести самочинне будівництво за адресою: АДРЕСА_2 .

Щодо вимоги визнати протиправною бездіяльність Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва, судом встановлено.

Відповідно до статті 9 частини 2 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до положень статті 69 ПК України, будівлі і природні об`єкти, розташовані на приаеродромній території, не повинні становити загрози для польотів повітряних суден.

На приаеродромній території запроваджується особливий порядок здійснення діяльності, яка може вплинути на безпеку авіації та створити перешкоди для роботи наземних засобів зв`язку, навігації та спостереження. До такої діяльності серед іншого належить - будівництво.

Визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

У смугах повітряних підходів до аеродромів може бути обмежено спорудження об`єктів, у яких може одночасно перебувати значна кількість людей, а також об`єктів підвищеної небезпеки, обмежено розташування високовольтних повітряних ліній.

Згідно до пунктами 1-2 частини 1 статті 79 ПК України, до повноважень місцевих органів виконавчої влади належать здійснення відповідно до законодавства контролю за належною експлуатацією та організацією обслуговування пасажирів в аеропортах підприємствами житлово-комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, зв`язку та дотримання вимог щодо використання приаеродромної території.

Відповідно до статті 72 Земельного Кодексу України, до земель авіаційного транспорту належать землі під службовими об`єктами, що забезпечують роботу авіаційного транспорту.

На приаеродромній території відповідно до закону запроваджується особливий режим використання земель.

Згідно до пунктів 56-57 Положення про використання повітряного простору України від 6 грудня 2017 року № 954 (далі Порядок №954), місце розташування і висота об`єктів на приаеродромній території та об`єктів, діяльність яких може вплинути на безпеку польотів і роботу радіотехнічних приладів цивільної авіації, погоджуються з керівником експлуатанта аеродрому, Державіаслужбою або Міноборони (відповідно до компетенції).

Державіаслужба та Міноборони здійснюють погодження будівництва (реконструкції) об`єктів, зазначених в абзаці першому цього пункту, з метою забезпечення вільного від перешкод повітряного простору для безпечного маневрування повітряних суден.

Погодженню з Державіаслужбою та Міноборони підлягають місце розташування і висота таких об`єктів будівництва та реконструкції: аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків; об`єктів, що перетинають поверхні обмеження перешкод аеродромів, вертодромів, постійних злітно-посадкових майданчиків; об`єктів заввишки 45 і більше метрів відносно контрольної точки аеродрому в радіусі до 50 кілометрів; повітряних ліній електрозв`язку та електропостачання, вибухонебезпечних, радіотехнічних, світлотехнічних та інших об`єктів (залізничних колій, автомобільних шляхів, об`єктів з викидом відкритого полум`я, газів та диму, діяльність яких може призвести до погіршення видимості в районах аеродромів, тощо), які можуть створити загрозу безпеці повітряного руху або перешкоджати роботі аеродрому чи засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), незалежно від їх розміщення; об`єктів незалежно від їх розміщення заввишки 100 і більше метрів над земною поверхнею.

Підприємства, установи та організації, заінтересовані в розміщенні об`єктів на приаеродромній території, повинні погоджувати таке розміщення з експлуатантом аеродрому, відповідними державними органами, органами місцевого самоврядування та дотримуватися умов погодження будівництва (п.60 Порядок №954).

Центральні органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, експлуатанти аеродромів, інші підприємства, установи та організації здійснюють у межах своїх повноважень контроль за виконанням вимог цього Положення (п.64 Порядок №954).

Відповідно до статті 1 Закону №3038-VI, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону №3038-VI, планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема: прогнозування розвитку територій; забезпечення раціонального розселення і визначення напрямів сталого розвитку територій; обґрунтування розподілу земель за цільовим призначенням; взаємоузгодження державних, громадських та приватних інтересів під час планування і забудови територій; визначення і раціональне взаємне розташування зон житлової та громадської забудови, виробничих, рекреаційних, природоохоронних, оздоровчих, історико-культурних та інших зон і об`єктів.

Відповідно до частин 1-8 статті 29 Закону №3038-VI, основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Містобудівні умови та обмеження серед іншого містять: гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж. Перелік зазначених умов є вичерпним.

Судом встановлено, що 13 липня 2017 року, ОСОБА_1 придбав у власність земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів, кадастровий номер :18:001:0132, за адресою: АДРЕСА_6 та земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, кадастровий номер :18:002:0092, за адресою: АДРЕСА_6 область, м. Ужгород, АДРЕСА_7 . АДРЕСА_6 , АДРЕСА_8 , відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

29 серпня 2017 року, Управлінням містобудування та архітектури Ужгородської міської ради видані містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від № 15 за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська,18Д, (т.1 а.с. 71-72).

Відповідно до вказаних містобудівних умов, гранично допустима висота будівлі 15,5 метрів від планувальної позначки землі.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, Управлінням архітектури та містобудування Ужгородської міської ради дій щодо погодження здійснення будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська,18 АДРЕСА_2 з Державіаслужбою не вчиняло.

Тобто, при видачі містобудівних умов і обмежень від 29.08.2017 року № 15 щодо забудови земельної ділянки за зазначеною адресою Управлінням архітектури та містобудування Ужгородської міської ради не було враховано наявність планувальних обмежень, а саме, що відповідна земельна ділянка знаходиться у межах приаеродромної території аеродрому Закарпатське обласне КП «Міжнародний аеропорт Ужгород».

Разом з тим, з метою встановлення факту наявності актуальної інформації та обізнаності Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради про необхідність погодження містобудівних умов і обмежень, судом встановлено наступне.

24 травня 2019 року, Управлінням архітектури та містобудування Ужгородської міської ради на лист позивача зазначив, що на момент надання містобудівних умов та обмежень зазначених в акті від 11.02.2019 № 01, експлуатантом аеродрому не було надано графічні матеріали схеми планування обмежень та схеми меж при аеродромної території, які би візували необхідні обмеження, (т.1 а.с. 29-30).

10 липня 2019 року, адвокатом відповідача 3 був направлений на адресу Закарпатського обласного комунального підприємства "Міжнародний аеропорт Ужгород" , адвокатський запит за № 13-07-спдас/10 з проханням надати документи, (т.1 а.с. 200-201).

06 серпня 2019 року, Державіаслужба України у відповідь на адвокатський запит вказала, крім того, що інформація щодо погодження приаредромних зон з Ужгородською міською радою в Державіаслужби відсутня, (т.1 а.с. 204).

18 грудня 2019 року, ухвалою суду витребувано від Закарпатського обласного комунального підприємства Міжнародний аеропорт Ужгород інформацію щодо вичерпного переліку обмежувальних містобудівних, санітарно-гігієнічних, будівельних та планувальних заходів, які діють навколо (в зв`язку із експлуатацією) Міжнародного аеропорту Ужгород на території міста Ужгорода; картографічні та графічні матеріали, які підтверджують таку інформацію, разом її юридично-значимими документами, які підтверджують затвердження (впровадження) та юридичну обов`язковість таких заходів в даному конкретному випадку; належним чином завірені копії матеріалів сертифікаційної справи аеродрому Ужгород, експлуатантом якого є Закарпатське обласне комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Ужгород.

Однак, витребувані докази в ухвалі суду від 18 грудня 2019 року та повторно витребувані 04 лютого 2020 року, суду надано не було.

Таким чином, у суду відсутні докази, які б підтверджували фактичне існування та реальне існування переліку обмежувальних містобудівних, санітарно-гігієнічних, будівельних та планувальних заходів, які діють навколо (в зв`язку із експлуатацією) Міжнародного аеропорту Ужгород на території міста Ужгорода та фактичну обізнаність Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради про межі приареродромних зон.

Відповідно до частини 3 статті 69 ПК України, визначення умов забудови, використання землі і споруд та здійснення діяльності, зазначеної в частині другій цієї статті, на приаеродромній території здійснюється органами місцевого самоврядування згідно із законом за погодженням з експлуатантом аеродрому та уповноваженим органом з питань цивільної авіації.

З урахуванням наведеного, Управління архітектури та містобудування Ужгородської міської ради не могло знати про знаходження об`єкта будівництва на приаеродромній території і, як наслідок, не мала змоги перевірити відсутність пов`язаних з цією обставиною обмежень під час вивчення містобудівних умов та обмежень.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для визнання протиправною бездіяльність Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради в частині не погодження об`єкта будівництва за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 18Д та зобов`язати вчинити дії щодо погодження вищезазначеного будівництва.

Щодо вимоги визнати протиправними визнати протиправними дії Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради щодо видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 29.08.2017 № 15 та скасувати їх, судом встановлено наступне.

Згідно з частиною 8 статті 29 Закону № 3038-VI, скасування містобудівних умов та обмежень здійснюється: 1) за заявою замовника; 2) головними інспекторами будівельного нагляду в порядку здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду у разі невідповідності містобудівних умов та обмежень містобудівному законодавству, містобудівній документації на місцевому рівні, будівельним нормам, стандартам і правилам; 3) за рішенням суду.

Частиною 8 статті 29 Закону № 3038-VI чітко визначено, що містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта незалежно від зміни замовника.

Враховуючи, що будівництво за адресою: м. Ужгород, вул. Минайська, 18Д завершено, тому містобудівні умови забудови земельної ділянки вичерпали свою дію, в зв`язку з чим суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні даної позовної вимоги.

Щодо позовної вимоги визнати протиправними дії Виконавчого комітету Ужгородської міської ради щодо реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ЗК 03 та скасувати її, суд зазначає наступне.

Згідно з статтею 41-1 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний нагляд - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду: 1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду; 2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади; 3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду; 4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; 5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право: 1) видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 2) притягати посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону; 3) ініціювати притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності; 4) вносити подання про звільнення посадової особи об`єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення; 5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об`єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося; 6) скасовувати чи зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги містобудівного законодавства, з одночасним складанням протоколу відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушеннята подальшим оприлюдненням такої інформації на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону №3038-VI, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, відповідно до частини 5 статті 39 Закону, є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

За правилами частини 4 цієї статті, рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката приймається органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів.

За змістом частини 9 статті 39 Закону №3038-VI, зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою у тому числі для оформлення права власності на нього.

За правилами статті 26 цього Закону, завершальним етапом будівництва об`єкту містобудування є реєстрація права власності на такий об`єкт.

Частиною 2 статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна) та його прийняття до експлуатації, якщо це передбачено законом, а якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, воно виникає з моменту державної реєстрації.

З огляду на викладене, можна дійти висновку, що реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, в даному випадку реєстрація права власності на об`єкт будівництва.

З реєстрації права власності на новостворений об`єкт містобудування декларація про готовність об`єкта до експлуатації вичерпала свою дію.

Отже, враховуючи, що позивач реалізував своє право на новостворений об`єкт будівництва на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрував право власності на такий об`єкт, крім того вчинив дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_9 у новоствореному об`єкті, що підтверджено дослідженим судом Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, то вищевказана декларація про готовність об`єкта до експлуатації вичерпала свою дію і її скасування становить втручання у володіння майном.

Таким чином, у суду відсутні підстави для задоволення даної позовної вимоги.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб передбачений законодавством, що спростовує вимоги адміністративного позову як необґрунтованого та у задоволенні якого слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 14, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Державної авіаційної служби України до ОСОБА_1 , Виконавчого комітету Ужгородської міської ради (Управління державного архітектурно-будівельного контролю), Управління містобудування та архітектури Ужгородської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Закарпатське обласне комунальне підприємство Міжнародний аеропорт Ужгород про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяТ.В.Скраль