Справа № 759/11433/19
Суддя: Марко Я. Р.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11433/19

пр. № 2-а/759/10/20

28 лютого 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судового засідання Шапаренка О.С., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції батальйону 1 роти 5 Департаменту патрульної поліції Печкар Сергія Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1228101 від 13.06.2019 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 13.06.2019 року о 17 год. 47 хв., за адресою: м. Київ, вул. Ак. Єфремова, буд. 119, лейтенант УПП в м. Києві Печкар С.М. разом з працівником поліції, анкетні дані якого прочитати не можливо, без наявності законних підстав, передбачених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» зупинили автомобіль «MitsubishiLancer» р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 . Працівники поліції зазначили про порушення ОСОБА_1 п. 8.5.1 ПДР України. У відповідь ОСОБА_1 попросив працівників поліції надати докази вчинення ним адміністративного правопорушення, зокрема послатися на свідків, або показати матеріали відеофіксації з нагрудної камери, або відеореєстратору в автомобілі, які мають бути завжди ввімкнені та заявив, що адміністративне правопорушення не вчиняв і потребує правової допомоги. Однак працівники поліції незаконно застосували до ОСОБА_1 заходи фізичного впливу у вигляді заламування рук, незаконно затримали останнього та застосували спеціальні засоби обмеження рухомості. ОСОБА_1 було безпідставно затримано, складено протоколи за ст. ст. 173, 185, КУпАП та складено електронну постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності в якій зазначено, що ОСОБА_1 перетнув подвійну дорожню розмітку, чим порушив п. 8.5.1 ПДР - порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки. В постанові якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності зазначено, що місце розгляду справи м. Київ, вул. В. Ульянова, 1, тобто справу було розглянуто не на місці вчинення правопорушення та не у службовому приміщенні управління поліції. Не погоджуючись з даною постановою інспектора поліції, позивач звернувся в суд за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.06.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

26.07.2019 року на адресу суду надійшов відзив від заступника командира роти 5 батальйону 1 полку 1 УПП у м. Києві Департаменту патрульної поліції Печкар С.М. Зі змісту відзиву вбачається, що останній заперечує проти викладених у позовній заяві обставинах та зазначив, що відповідно до винесеної постанови водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «MitsubishiLancer» р.н. НОМЕР_1 13.06.2019 року о 17 год. 32 хв. в м. Києві, по вул. Ак. Єфремова, 119. здійснив поворот ліворуч, перетинаючи при цьому подвійну дорожню розмітку, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 8.5.1 ПДР. Горизонтальну лінію дорожньої розмітки забороняється перетинати, як для виконання обгону, так і для виконання повороту ліворуч або розвороту. Під час вчинення адміністративного правопорушення позивача було зупинено працівником поліції, який представився, пояснив причину зупинки та на підставі п. 2.4. ПДР висунув законну вимогу до водія пред`явити для перевірки документи, не порушуючи при цьому жодних прав позивача. Крім того, відповідно до ч. 4. ст. 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення та справа розглядається за місцем його вчинення. Інспектор поліції оцінивши докази, що свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення повно і об`єктивно дослідив всі докази, розглянув справу за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова винесена в межах повноваження відповідача, в порядку та спосіб визначений КУпАП із дотримання встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи.

Позивач по справі 31.07.2019 року подав до суду відповідь на відзив та зазначив, що відповідач не наводить та не посилається у своєму відзиві на жодний доказ, передбачений ст. 72 КАС України або ст. ст. 251, 252 КУпАП. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб уповноважених на складання протоколу. Відповідач стверджує, що він разом з напарником самі стали свідками вчинення адміністративного правопорушення, та що вони мають право згідно ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото і відео техніку, а також використовувати інформацію отриману з автоматичної фото і відео техніки, що знаходиться в чужому володінні з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Однак жодних доказів на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення позивачем не надано.

У судове засідання сторони не з`явились. Про місце день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання в якому останній просить розглянути та задовольнити позов в повному обсязі за відсутності позивача та його представника.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, суд доходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕАВ № 1228101 від 13.06.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

За змістом вказаної постанови, винесеної 13.06.2019 року вбачається, що 13.06.2019 року о 17 год. 32 хв. в м. Києві по вул. Ак. Єфремова, 115, водій керуючи транспортним засобом «MitsubishiLancer» р.н. НОМЕР_1 , здійснив поворот ліворуч при цьому перетнув подвійну дорожню розмітку, яка розділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху та вимоги частини 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Як передбачено частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Посилання позивача на те, що він правил дорожнього руху України не порушував відповідачем не спростовано належними доказами, не надано суду доказу на підставі якого встановлено наявність події та складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Судом досліджено наданий відповідачем диск з відеозаписами з нагрудної камери інспектора поліції, проте, події зафіксовані на вказаному диску не містять доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 2, 5-9, 73-77, 90, 139, 244-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 252, 268, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до лейтенанта поліції батальйону 1 роти 5 Департаменту патрульної поліції Печкар Сергія Миколайовича, Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1228101 від 13.06.2019 року, справу про адміністративне правопорушення закрити .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р.Марко