Справа № 420/7623/19
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7623/19
У Х В А Л А

12 березня 2020 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Сидорівського С.А.,

представника позивача: Святохи А.А.,

відповідача: Горильського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі питання про закриття провадження в частині позовних вимог у справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради про скасування рішення державного реєстратора від 13.06.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради, в якому позивач просить суд:

скасувати рішення державного реєстратора Державного підприємства «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни № 47346535 від 13.06.2019 року про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 ;

зобов`язати гр. ОСОБА_1 привести квартиру спільного заселення АДРЕСА_1 до первинного стану, відповідно до технічного паспорту № 158пр-93-331 від 07.06.2002 року.

Ухвалою від 21.12.2020 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

До судового засідання 12.03.2020 року з`явились представник позивача та відповідач Горильський О.В., другий відповідач та третя особа не з`явились, про дату, час та місце судового засідання сповіщались належним чином та завчасно.

Так, в судовому засіданні 12.03.2020 року суд поставив на обговорення питання щодо закриття провадження у справі в частині позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора Державного підприємства «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни № 47346535 від 13.06.2019 року про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 .

Дослідивши наявні в матеріалах позовної заяви докази, суд зазначає про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини, (далі - Суд), від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04 та №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у ст. 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v. Austria), заява №7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. &?о;…&?е; фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ст. 2, п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, завданням адміністративного судочинства визначала захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

При цьому, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України, у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів на час звернення позивача до суду належали спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій. Наведене узгоджується і з положеннями ст.ст. 2, 4, 19 КАС України, в редакцій станом нас прийняття даного судового рішення, які закріплюють завдання адміністративного судочинства, визначення понять публічно-правового спору та суб`єкта владних повноважень, а також межі юрисдикції адміністративних судів.

Разом з тим, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом розгляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №802/1792/17-а.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, (далі - ЦПК України), у редакції, чинній на час звернення позивача до суду, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

А згідно зі ст. 19 ЦПК України, в редакцій станом нас прийняття даного судового рішення, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №815/6956/15.

Виходячи з того, що у справі, яка розглядається, спірні правовідносини пов`язані із реєстрацією майнових прав на квартиру, то за таких обставин спір у цій справі не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад цього спору, суд прийшов до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а має вирішуватись за нормами ЦПК України.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України, у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суд роз`яснює позивачу, що даний спір належить розглядати місцевому загальному суду за правилами цивільного судочинства, що відповідно до п. 1 ч.1 ст. 170 КАС України є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 238, 241, 243, 248, 250, 256, 295, 297 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в частині позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора Державного підприємства «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни № 47346535 від 13.06.2019 року про внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 у справі № 420/7623/19 за позовною заявою Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини Одеської міської ради про скасування рішення державного реєстратора від 13.06.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України, та може бути оскаржена у відповідності до ст.ст. 295, 297 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.03.2020 р.

Суддя О.М. Тарасишина