Справа № 640/18981/18
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2020 року

Київ

справа №640/18981/18

адміністративне провадження №К/9901/6396/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Желєзного І.В.,

суддів: Берназюка Я.О., Саприкіної І.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року

у справі №640/18981/18

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

до Київської міської державної адміністрації

про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської міської державної адміністрації в якому просили визнати протиправним розпорядження відповідача від 15 травня 2018 року № 823 про відмову в реєстрації та зобов`язати відповідача зареєструвати Релігійну громаду "Церква об`єднання" (у Оболонському районі м. Києва) як юридичну особу.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року апеляційну скаргу позивачів задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року скасовано, провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачам їх право на звернення до суду для захисту своїх прав в порядку цивільного судочинства.

05 березня 2020 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі №640/18981/18.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з такого.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 08 лютого 2020 року) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №910/8132/19 висловила правову позицію у подібних правовідносинах, за якою, такі є тісно пов`язаними з правовідносинами щодо реєстрації статуту (положення) релігійної організації, а отже даний спір не є публічно-правовим, а відтак, не належить до юрисдикції адміністративних судів, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

При постановлені рішення суд апеляційної інстанції керувався правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 18 грудня 2019 року у справі №813/146/16, яка повністю узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду.

Отже, з огляду на те, що суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка повністю узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду, а скаржник не обгрунтував необхідность відступлення від такої, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись положеннями частини четвертої статті 328, пункту 6 частини першої статті 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі №640/18981/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до Київської міської державної адміністрації про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач І.В. Желєзний

Судді Я.О. Берназюк

І.В. Саприкіна