Справа № 200/1836/20-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р. Справа№200/1836/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши в письмовому провадженні в загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелківої Тетяни Леонідівни, третьої особи Акціонерного товариства Банк Форвард про визнання протиправною та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження № 6079080 від 05.12.2019 з примусового виконання виконавчого напису № 6977, виданого 09.11.2019, про арешт коштів боржника № 6079080 від 05.12.2019 від 05.12.2019, суд -

В С Т А Н О В И В:

18 лютого 2020 року на адресу суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелківої Тетяни Леонідівни, третьої особи Акціонерного товариства Банк Форвард про визнання протиправною та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження № 6079080 від 05.12.2019 з примусового виконання виконавчого напису № 6977, виданого 09.11.2019, про арешт коштів боржника № 6079080 від 05.12.2019 від 05.12.2019.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що зареєстрований за адресою: Донецька обл., Красноармійський район, село Нововасилівка, буд. Новотроїцької сільської ради. При цьому жодного майна в м. Києві не має. За вказаних обставин відповідач виніс оскаржувану постанову з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців. З вказаних підстав вважає оскаржувану постанову протиправною.

Позивач у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

16 березня 2020 року від відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України. Стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначення місця знаходження майна боржника (грошових коштів) карткового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Банк Форвард», який розташований за адресою м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105. Позивач є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 та наявних на ньому грошових коштів. Оскільки до відповідача надійшов виконавчий документ, в якому зазначено місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу міста Києва, у відповідача не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу. З вказаних підставі просив у задоволенні позову відмовити, а справу розгляну без участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача акціонерне товариство Банк Форвард пояснень щодо позову не надала.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

27.11.2019 року акціонерне товариство Банк Форвард звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною із заявою про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. № 6977 від 09.11.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 44419,06 грн. В заяві зазначено місцезнаходження майна боржника: рахунок № НОМЕР_1 UAH, у валюті гривня, відкритий в АТ «Банк Форвард», розташованого за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105.

05.12.2019 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60790680 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. № 6977 від 09.11.2019 року про стягнення з позивача на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 44419,06 коп.

Вважаючи, що відповідач виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі Закону №1404) визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону №1404 визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно частини 1 статті 19 Закону №1404 право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закон №1404 виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно статті 170 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Згідно пункту 3.1 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-ІІІ від 05.04.2001 кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно пункту 6.1 статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-ІІІ від 05.04.2001 банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам).

Згідно пункту 6.2 статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-ІІІ від 05.04.2001 особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Згідно пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-ІІІ від 05.04.2001 банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Згідно підпункту 7.1.4 пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-ІІІ від 05.04.2001 особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками.

Згідно підпункту 7.1.5 пункту 7.1 статті 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-ІІІ від 05.04.2001 зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Отже, безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності, що передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що безготівкові кошти, які перебувають на рахунках у банках, є об`єктом права власності.

Аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 10.09.2018 справа №905/3542/15.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Таким чином, грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні статті 190 Цивільного кодексу України.

Судом встановлено, що акціонерним товариством «Банк Форвард» було надано відповідачу заяву про примусове виконання рішень із зазначенням місцезнаходження майна боржника: рахунку № НОМЕР_1 UAH, у валюті гривня, відкритого в АТ «Банк Форвард», розташованого за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105.

Згідно пункту 6.3 статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-ІІІ від 05.04.2001 порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходження грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах, що також зазначається в роз`ясненні Міністерства юстиції України №23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018.

Приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60790680 від 05.12.2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. керувалася тим, що кошти позивача, які знаходяться на картковому рахунку, відкритому в АТ Банк Форвард, є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи.

Зокрема, факт наявності у позивача відкритого рахунку № НОМЕР_1 UAH від 02.04.2012 року у АТ Банк Форвард листом-довідкою стягувача.

Таким чином, позивач є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Банк Форвард», розташованого за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105 та наявних на ньому грошових коштів.

Також, із змісту заяви про примусове виконання рішення, поданої представником стягувача АТ Банк Форвард за вих. № 1/1/1-1259/548 від 27.11.2019 року, встановлено, що адреса місця реєстрації боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 Новотроїцької сільської ради.

Місце знаходження майна боржника (грошових коштів): картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ Банк Форвард, який розташований за адресою: місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 105.

Таким чином, враховуючи наявність у позивача відкритого рахунку № НОМЕР_1 у АТ Банк Форвард, суд приходить до висновку, що відкриваючи виконавче провадження ВП № 60790680 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна діяла на підставі та в межах своїх повноважень передбачених законом, підстави для повернення виконавчого документу стягувачу були відсутні.

Чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку наявності грошових коштів або майна до відкриття виконавчого провадження. Виконавець відкриває виконавче провадження на підставі заяви стягувача, в якій стягувач має право зазначити будь-які відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження, тощо). Надання стягувачем доказів на підтвердження зазначеної в заяві інформації не вимагається.

Аналогічна правова позиція викладена в постанов Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.12.2019 у справі №905/584/19, а саме: суд першої інстанції, розглядаючи скаргу на дії приватного виконавця, встановив місцезнаходження боржника, місцезнаходження його майна, зокрема, грошових коштів, та з урахуванням вимог статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», вимог розділу ХІІІ Цивільного кодексу України, в розумінні якої грошові кошти є майном, та Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» дійшов правомірного висновку про те, що приватний виконавець мав право приймати до виконання наказ суду за місцезнаходженням майна боржника, а саме: грошових коштів боржника на рахунках у банківських установах міста Києва, та приватним виконавцем не порушено вимог щодо територіальності з відкриття виконавчого провадження.

Оскільки майно, а саме: розміщені на рахунку позивача грошові кошти, перебувають в банку, розташованому в місті Києві, відповідач відкрив виконавче провадження в межах свого виконавчого округу, тому оскаржувана постанова винесена на законних підставах та скасуванню не підлягає.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241-245, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелківої Тетяни Леонідівни, третьої особи Акціонерного товариства Банк Форвард про визнання протиправною та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження № 6079080 від 05.12.2019 з примусового виконання виконавчого напису № 6977, виданого 09.11.2019, про арешт коштів боржника № 6079080 від 05.12.2019 від 05.12.2019 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.О. Галатіна