Справа № 623/3591/19
Суддя: Винниченко П. П.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/3591/19
Номер провадження 2-а/623/4/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.

з участю: секретаря - Ардашевої Я.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Ізюм адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до майстра лісу Піщанського лісництва Державного лісництва «Ізюмське лісове господарство» Тихоненко Юлії Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ізюмського міськрайонного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до майстра лісу Піщанського лісництва Державного лісництва «Ізюмське лісове господарство» Тихоненко Юлії Вікторівни про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 519 від 04.09.2019 року.

Позивач повідомляє, що 04.09.2019 року майстром лісу Піщанського лісництва Державного підприємства «Ізюмське лісове господарство» Тихоненко Ю.В. була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення № 519 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якої позивача визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 65 КУпАП за незаконну порубку дерева. Вважає, що дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник надав заяву про розгляд справи без участі позивача, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, в відзиві зазначив, що ДП «Ізюмський лісгосп» є постійним користувачем земельної лісової ділянки, на якій чинено самовільний поруб (квартал 405, виділ 19) на підставі п.5 розділу VIII Прикінцевих Положень Лісового кодексу України. В 405 кварталі, виділ 19 Піщанського лісництва ДП «Ізюмський лісгосп» організовано кладовище без будь-яких належним чином оформлених документів. Просив відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов таких висновків.

Позивач працює майстром КП «Благоустрій м. Ізюма».

Як вбачається із копії документа, наданого позивачем ОСОБА_1 до суду, постановою майстра лісу Піщанського лісництва Державного лісництва «Ізюмське лісове господарство» Тихоненко Ю.В. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 65 КУпАП, відносно неї було застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 2550,00 грн. (а.с.8). При цьому майстер лісу вбачав у діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, зазначив у постанові, що ОСОБА_1 «… 03 вересня 2019 року в кварталі 405 виділ 9 Піщанського лісництва Державного лісництва «Ізюмське лісове господарство» здійснила самовільний поруб сосни звичайної сухостійкої діаметром 26 см».

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом рішення та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішуються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Згідно зі ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ст. 77 КАС України).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 (справа № 1-34/2010) дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Одним із найважливіших принципів, що істотно впливає на правове становище громадянина в демократичному суспільстві є дотримання презумпції невинуватості - правового принципу, за яким щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили.

Принцип презумпції невинуватості в адміністративному процесі має чимало характерних ознак, одними з найбільш істотними з яких є, зокрема, віднесення права визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення до компетенції тільки уповноважених законом суб`єктів, а також фіксація офіційного визнання вини особи у відповідному процесуальному документі - постанові у справі про адміністративне правопорушення, яка набула чинності. Особа вважається невинуватою у вчиненні адміністративного або дисциплінарного проступку, доки її вина не буде доведена у передбаченому законом порядку і зафіксована постановою, що набула чинності, чи рішенням у справі.

За правилами ст. 241 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства розглядає справи про адміністративні правопорушення розглядає справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені статтями 49, 63-70, 73, 75, 77, 188-5 цього Кодексу. Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, його заступники, головні лісничі, старші інженери та інженери, командири авіаланок, старші льотчики-спостерігачі та льотчики-спостерігачі баз авіаційної охорони лісів, лісничі, помічники лісничих, майстри лісу.

Норми ч. 1 ст. 65 КУпАП встановлюють адміністративну відповідальність за незаконну порубку і пошкодження дерев або чагарників; перевезення, зберігання незаконно зрубаних дерев або чагарників; знищення або пошкодження лісових культур, сіянців або саджанців у лісових розсадниках і на плантаціях, а також молодняка природного походження і самосіву на площах, призначених під лісовідновлення у виді накладення штрафу на громадян від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста п`ятдесяти до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В протоколі про адміністративне правопорушення та в протоколі про адміністративне правопорушення не вказана частина статті, за якою кваліфікуються дії позивача.

В розглядуваній справі відповідач не виконав покладеного на суб`єкта владних повноважень обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України).

08 серпня 2019 року на адресу КП «Благоустрій м. Ізюма» звернулась ОСОБА_2 з заявою про видалення аварійного дерева (сосни), яке знаходиться на кладовищі по вул. Шекспіра в м. Ізюмі та загрожує руйнуванням пам`ятнику, що підтверджується копією заяви. (а.с.12).

Відповідно до акту приймання-передачі кладовищ від 05 травня 2010 року, кладовище по вул. Шекспіра в м. Ізюмі знаходиться на балансі КП «Благоустрій м. Ізюма». (а.с.11).

03 вересня 2019 року працівниками КП «Благоустрій м. Ізюма» з метою запобігання руйнації пам`ятників бузі була видалена аварійна сосна.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, має бути підтверджено доказами.

В оскаржуваній постанові не повно викладені обставини події можливого правопорушення, відсутні відомості щодо часу такої події (хоча норми ч.2 ст. 283 КУпАП передбачають обов`язкову наявність у постанові опису обставин, установлених під час розгляду справи). Наведене свідчить про одностороннє, неповне з`ясування обставин справи майстром лісу при складанні оспорюваної постанови.

Крім того суд зауважує, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено «… в кварталі 405 виділ 19Піщанського лісництва Державного лісництва «Ізюмське лісове господарство», а в постанові про адміністративне стягнення «… в кварталі 405 виділ 9 Піщанського лісництва Державного лісництва «Ізюмське лісове господарство».

В постанові про накладення адміністративного стягнення від 04.09.2019 року № 519 зазначено, що «…розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 03.09.2019 року…», тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся 04.09.2019 року без участі та повідомлення позивача. Сам протокол про адміністративне правопорушення та відповідна постанова були направлені на адресу позивача поштою лише 05.09.2019 року про, що свідчить штамп на поштовому конверті. (а.с.10).

Ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Згідно із ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, в тому числі, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, що є, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає про таке.

Згідно зі ст. 132 КАС України судовий збір віднесено до складу судових витрат.

Вимоги позивача за своєю сутністю стосуються оскарження постанови правозастосовного органу у справі про адміністративне правопорушення. У постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 року у справі № 21-1410а16 висловлена правова позиція, згідно з якою у справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення у розумінні положень ст. ст. 287, 288 КУпАП, ст. ст. 2, 3, 4 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору.

Згідно із ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, судові витрати у справі слід компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 8, 19, 62, 64, 68 Конституції України, ст. 2, 5, 6, 7, 19, 132, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 519 від 04 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 65 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2550 грн. 00 коп.

Судові витрати у справі компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області.

Головуючий суддя П. П. Винниченко