Справа № 160/9437/19
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
12 березня 2020 року м. Дніпросправа № 160/9437/19
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року про повернення без розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог та заяву ОСОБА_1 подану в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про приєднання до зазначеної апеляційної скарги у справі №160/9437/19 за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог.
Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить її скасувати та прийняти рішення щодо подовження розгляду у судової справі 160/9437/19 та/або кваліфікувати неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову згідно ч. 4 ст. 159 КАС України.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року апеляційну заяву було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам КАС України, та запропоновано скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу із зазначенням у ній вимог апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі з урахуванням положень статті 320 КАС України; дати отримання копії повного судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується із наданням доказів що її підтверджують, за наявності.
Ухвала суду мотивована тим, що скаржником в апеляційній скарзі не зазначено дати отримання копії ухвали суду першої інстанції, що оскаржується та не надано доказів що підтверджують цю дату, за наявності, при цьому надання скаржнику строку для усунення вищезазначеного недоліку апеляційної скарги здійснено задля дотримання принципу гласності судового рішення, який полягає в тому, що особа, яка не отримала судового рішення суду першої інстанції позбавлена можливості навести свої доводи та обґрунтування в апеляційній скарзі щодо незгоди з таким судовим рішенням виходячи з його змісту. Також судом апеляційної інстанції у зазначеній ухвалі скаржнику роз`яснено, що враховуючи положення вимог статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, вимоги апеляційної скарги «…прийняти рішення щодо подовження розгляду у судової справі 160/9437/19 та/або кваліфікувати неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України…» виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року скаржник отримав 21 лютого 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вищезазначеної ухвали скаржник 17 лютого 2020 року надав апеляційну скаргу в якій він просить: «скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду №86312233 від 09.12.2019 як таку що не відповідає нормам права статті 5 ч. 6 КАСУ та перешкоджає подальшому провадженню у справі та/або кваліфікувати неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України».

17 лютого 2020 року скаржником на виконання вимог ухвали суду від 10 лютого 2020 року було надано ще одну апеляційну скаргу в якій він просить: «скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду №86312233 від 09.12.2019 як таку що не відповідає нормам права статті 5 ч. 6 КАСУ та перешкоджає подальшому провадженню у справі та/або кваліфікувати неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України».

Проте, суд апеляційної інстанції вважає, що надані скаржником апеляційні скарги не свідчить про усунення ним недоліку апеляційної скарги, зазначеного в ухвалі Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року в частині надання апеляційної скарги з урахуванням положень статті 320 КАС України.

Так, мотивувальною частиною ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року скаржнику було роз`яснено, що вимоги апеляційної скарги, а саме «…прийняти рішення щодо подовження розгляду у судової справі 160/9437/19 та/або кваліфікувати неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України…», тобто і вимоги «…та/або кваліфікувати неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України…» виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та запропоновано надати апеляційну скаргу з урахуванням положень статті 320 КАС України.

Однак, скаржник після отримання ухвали суду від 10 лютого 2020 року подав апеляційну скаргу із зазначенням у ній вимог: «…та/або кваліфікувати неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин як визнання позову згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України…».

Зазначені обставини свідчать про свідоме не усунення скаржником недоліку апеляційної скарги зазначеного в ухвалі суду.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08.11.2005 року ухваленому по справі "Смірнова проти України" зробив висновок, що нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Зазначені обставини свідчать про свідоме нехтування скаржником вимог ухвали суду від 10 лютого 2020 року, при цьому не усунення зазначеного недоліку апеляційної скарги унеможливлює в подальшому вирішити вимогу апеляційної скарги щодо наслідків неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов та надання оцінки поважності причин неподання такого відзиву до суду першої інстанції, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо вирішення процесуального питання щодо прийняття або відмови у прийнятті відзиву на позовну заяву, яке в свою чергу належить розгляду виключно судом першої.

Свідоме нехтування скаржником вимог ухвали суду від 10 лютого 2020 року та заявлення до суду апеляційної інстанції вимог, які є виключною компетенцією суду першої інстанції є порушенням скаржником ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та є недопустимим.

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, та у разі не усунення зазначених судом недоліків повертає її.

З урахуванням вищезазначеного та враховуючи те, що недолік апеляційної скарги зазначений в ухвалі суду від 10 лютого 2020 року в частині надання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги із зазначенням у ній вимог апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі з урахуванням положень статті 320 КАС України у встановлений судом строк скаржником усунуто не було, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення апеляційної скарги у відповідності до положень ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Щодо заяви ОСОБА_1 поданої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року про повернення без розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог у справі №160/9437/19, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 302 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, у будь-який час до початку апеляційного розгляду мають право приєднатися до апеляційної скарги, підтримавши її вимоги.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що заяви про приєднання до апеляційної скарги розглядається в одному провадженні з апеляційною скаргою по якій відкрито апеляційне провадження.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Приписи ч. 1 ст. 167 КАС України визначають, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити, зокрема, перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

При цьому, за правилами ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Враховуючи те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі №160/9437/19 підлягає поверненню, а також те, що заява ОСОБА_1 подана в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про приєднання до вищезазначеної апеляційної скарги не підлягає окремому розгляду від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для повернення цієї заяви без розгляду.

Керуючись статтями 167, 169, 298, 302 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року про повернення без розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог у справі №160/9437/19 повернути.

Заяву ОСОБА_1 подану в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року про повернення без розгляду заяви про збільшення розміру позовних вимог у справі №160/9437/19 - повернути без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддями 12 березня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко