Справа № 200/11120/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року справа №200/11120/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Геращенка І.В.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.

за участю сторін по справі:

позивач: не з`явився

відповідач: Помалюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Череповський Є.В.) від 20 грудня 2019 року у справі № 200/11120/19-а (повний текст рішення складено 21 грудня 2019 року в м.Слов`янськ) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТА-ЛЮКС» до Державної фіскальної служби України, третя особа - Головне управління ДПС у Донецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення від 12.02.2018 року № 592097/37050701, зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 32 від 11.12.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, третя особа - Головне управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 12.02.2018 року № 592097/37050701, зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 32 від 11.12.2017 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.02.2018 року №592097/37050701; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 32 від 11.12.2017 року.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким закрити провадження щодо позовних вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну №32 від 11.12.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірне рішення. Відповідач зазначив, що п.201.12 ст.201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Законодавством передбачено певний порядок виконання податковими органами своїх функцій щодо податкового контролю, що правовідносинах, які розглядаються, визначені форми перевірки наданих платником податків пояснень та документів щодо проведених операцій.

Відповідач, у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, на адресу суду надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є юридичною особою, зареєстроване платником податку на додану вартість.

Видами діяльності позивача є: код КВЕД 46.72 Оптова торгівля металами та металевими рудами (основний); код КВЕД 46.77 Оптова торгівля відходами та брухтом; код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Між позивачем та ДП «Завод «Електроважмаш» укладено договір № 238-12/34-ВК від 26 грудня 2013 року, згідно якого позивач продає товар (припій Ч ПОССу 40-05).

Відповідно до п. 3.1 договору № 238-12/34-ВК від 26.12.2013 року загальна сума цього договору складає 72746982,00 грн..

На виконання умов вищевказаного договору між позивачем та ДП «Завод Електроважмаш» укладено специфікацію № 1, згідно якої позивач постачає замовнику бронзу БрО5Ц6С5, ДСТУ 3474-96 (ГОСТ 614-97), кількість 196407 кг, ціна без ПДВ 159,58 грн., сума без ПДВ 31342629,06 грн., сплав МФ10, ДСТУ 2530-94 (ГОСТ 4515-93), кількість 2515 кг, ціна без ПДВ 254,28 грн., сума без ПДВ 639514,20 грн., разом без ПДВ 31982143,26 грн., всього 38378571,91 грн.

26.12.2013 року між позивачем та ДП «Завод Електроважмаш» укладено специфікацію № 1-1, згідно якої позивач постачає замовнику бронзу БрО5Ц6С5, ДСТУ 3474-96 (ГОСТ 614-97), кількість 6850 кг, ціна без ПДВ 153,44 грн., сума без ПДВ 1009635,20 грн., сплав МФ10, ДСТУ 2530-94 (ГОСТ 4515-93), кількість 153 кг, ціна без ПДВ 244,50 грн., сума без ПДВ 37408,50 грн., разом без ПДВ 1047043,70 грн., всього 1256452,44 грн.

26.12.2013 року між позивачем та ДП «Завод Електроважмаш» укладено специфікацію № 2, згідно якої позивач постачає замовнику продукцію 24 найменувань, разом без ПДВ 4052828,09 грн., всього 4863393,71 грн.

26.12.2013 року між позивачем та ДП «Завод Електроважмаш» укладено специфікацію № 2-1, згідно якої позивач постачає замовнику продукцію 4 найменувань, разом без ПДВ 103042,36 грн., всього 123650,83 грн.

Крім того, на виконання умов договору комісії на продаж товару № 111 від 05.05.2014 року, між позивачем та ТОВ «Торговий дім «Астат ресурс» укладено специфікацію № цПМк-00081 від 04.12.2017 року, згідно якої позивач зобов`язується реалізувати товар відповідно заявки покупця на суму без ПДВ 757291,66 грн., всього 908750,00 грн.

В подальшому, позивачем складено видаткову накладну № РН-121102 від 11.12.2017 року, товарно-транспортну накладну № РН-121102 від 11.12.17 року, накладну № цПМк-00081 від 04.12.2017 року, податкову накладну № 2 від 04.12.2017 року на загальну суму 908749,99 грн., податкову накладну № 32 від 11.12.2017 року на загальну суму 740619,36 грн.

Позивачем у відповідності до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України складено податкову накладну № 32 від 11.12.2017 року на загальну суму 740619,36 грн. та направлено її 28.12.2017 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманої квитанції J1201009, реєстраційний номер документу , податкову накладну прийнято, реєстрацію зупинено. Підстава зупинення - ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. 3а результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 8311.<%REFINE%>. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» п.п. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

У повідомленні № 1 від 05.02.2018 року позивач надав копії первинних бухгалтерських документів та витяги з регістрів бухгалтерського обліку щодо наявності та достатності обсягу придбання обсягу постачання товару згідно з УКТ ЗЕД:8311.

12.02.2018 року комісією Державної фіскальної служби, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення № 592097/37050701 про відмову в реєстрації податкової накладної № 32 від 11.12.2018 року.

Підставою для відмови в реєстрації податкової накладної є надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у цій справі є правомірність прийняття відповідачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинної у спірний період) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

За приписами підпункту 201.16.1 наведеної норми у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з п.12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. N 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (чинної у спірний період) встановлено, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Комісія ДФС не може відмовити платнику податків у розгляді додаткових письмових пояснень та/або копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, якщо такі пояснення та/або копії документів подано платником податку до органу Державної фіскальної служби за основним місцем обліку не пізніше строку, визначеного підпунктом 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначено, що ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року №567.

Разом з цим, посилання відповідача на Критерії оцінки ступеня ризиків є досить загальним та не визначає конкретні підстави для зупинення реєстрації податкової накладної або розрахунку коригування, що прямо впливає на можливість надання платником податку в подальшому відповідних необхідних документів для реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що визначення фіскальним органом у спірній квитанції конкретного критерію ризику, прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у наказі Міністерства фінансів України № 567 від 13 червня 2017 року "Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Як встановлено судом першої інстанцій, у квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної податковий орган не зазначив, яким саме критеріям оцінки ступеня ризиків відповідають остання, які саме документи складені з порушенням законодавства та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Натомість платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт 6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 2 липня 2019 р. по справі N140/2160/18N (К/9901/13662/19).

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що оскаржуване рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.02.2018 року № 592097/37050701 є протиправним та підлягає скасуванню.

Зважаючи на те, що судом встановлено протиправність рішення відповідача щодо відмови реєстрації спірної податкової накладної, то, відповідно, вимога позивача про зобов`язання ДФС, як органу, уповноваженого на здійснення реєстрації податкової накладної за рішенням суду, зареєструвати цю податкову накладну в ЄРПН є також обґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі № 200/11120/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2019 року у справі №200/11120/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 17 березня 2020 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 17 березня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 17 березня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Геращенко