Справа № 500/2090/19
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/2090/19 пров. № А/857/675/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді: Кухтея Р.В.

суддів: Носа С.П., Шевчук С.М.

з участю секретаря судового засідання: Ігнатищ Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Тернопільської місцевої прокуратури на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року (ухвалене головуючим-суддею Баранюком А.З., час ухвалення судового рішення 15 год 25 хв у м. Тернополі, час складання повного тексту судового рішення 29 листопада 2019 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільської місцевої прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Тернопільської місцевої прокуратури (далі - Тернопільська місцева прокуратура, відповідач), в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо ненадання запитуваної ним у запиті від 10.09.2019 інформації у строк, визначений ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 (далі - Закон №2939-VI) та зобов`язати надати йому вказану інформацію.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 позов було задоволено частково. Визнано протиправними дії Тернопільської місцевої прокуратури щодо не направлення запиту ОСОБА_1 від 11.09.2019 до слідчого відділу Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції (далі - ВП ГУ НП) в Тернопільській області в частині надання копій супровідних листів Тернопільського міськрайонного суду про направлення до Тернопільської місцевої прокуратури ухвал суду про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за зверненнями ОСОБА_1 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Тернопільська місцева прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій через невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, не правильно застосувавши норми матеріального права, дійшов помилкового висновку про те, що супровідні листи Тернопільського міськрайонного суду про направлення Тернопільській місцевій прокуратурі ухвал слідчих судів, якими зобов`язано внести в ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень за заявами ОСОБА_1 не містять таємницю досудового розслідування та можуть бути надані відповідно до Закону №2939-VI, оскільки такі є частиною матеріалів кримінального провадження. Покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, відповідач зазначає, що в оскаржуваному судовому рішенні не наведено мотивів, за яких суд вийшов за межі позовних вимог

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за №933.

З урахуванням положень ч.2 ст.313 КАС України, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за відсутності позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Шимін Н.М., яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.11.2019 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 05.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільської місцевої прокуратури із запитом на інформацію, в якому просив надати копії усіх ухвал слідчих суддів та відповідних супровідних листів, якими Тернопільську місцеву прокуратуру (її посадових осіб) було зобов`язано внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень за заявами запитувача.

12.09.2019 відповідач надіслав Білобороді К.І. відповідь №21.32-4940вих19, якою повідомив, що поданий ним запит на інформацію відповідно до ст.2 Закону №2939-VI буде розглядатись згідно Закону України «Про звернення громадян», з урахуванням положень Кримінального процесуального кодексу України. У відповіді також позивачу було роз`яснено вимоги ст.1, 2 Закону №2939-VI.

У цей же день запит на інформацію було зареєстровано у Книзі обліку звернень громадян та юридичних осіб за №694.

За результатами розгляду звернення, першим заступником керівника Тернопільської місцевої прокуратури 24.09.2019 позивачу було надано відповідь, у якій зазначено, що ухвали слідчих суддів та відповідні супровідні листи до них знаходяться у матеріалах кримінальних проваджень у Тернопільському ВП ГУ НП в Тернопільській області. Одночасно роз`яснено, що КПК України не передбачено право заявника знайомитися із матеріалами кримінальних проваджень та отримувати копії документів, які знаходяться у кримінальному провадженні. Також повідомлено, що із матеріалами кримінальних проваджень, у яких позивач є потерпілим, можна ознайомитись у будь-який час в Тернопільському ВП ГУ НП в Тернопільській області, відповідно до п.11 ч.1 ст.56 КПК України, яким передбачено право потерпілого знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч.3 ст.22 Закону №2939-VI, відповідач повинен був направити запит позивача в частині надання копій супровідних листів до слідчого управління Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області, оскільки супровідні листи Тернопільського міськрайонного суду про направлення відповідачу ухвал слідчих суддів, якими зобов`язано внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень за заявами запитувача не містять таємницю досудового розслідування та можуть бути надані відповідно до цього Закону.

Проте, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, до яких він прийшов з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведене положення Основного Закону вказує на те, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно дефініції, наведеної у статті 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п.4.1 постанови №10 від 29.09.2016 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» судам роз`яснив, що процесуальні закони (ГПК України, КАС України, КУпАП, КПК України, ЦПК України) регламентують спеціальний порядок доступу (ознайомлення) учасників відповідних процесів до інформації, створеної (одержаної) у ході досудового (судового) провадження.

У пункті 3.4 вказаної постанови міститься роз`яснення, відповідно до якого розпорядник інформації, одержавши запит на інформацію, який подано згідно з Законом України «Про доступ до публічної інформації», проте який за своїм змістом є зверненням громадянина відповідно до Закону України «Про звернення громадян», повинен відмовити у задоволенні такого запиту через невідповідність його предмета вимогам закону, та з урахуванням принципів добросовісності та розсудливості розглянути запит за Законом України «Про звернення громадян». При цьому запитувача повинно бути повідомлено у п`ятиденний строк про те, що його запит на інформацію буде розглянуто як звернення.

Як видно з матеріалів справи, 12.09.2019 позивачу було надано відповідь №21.32-4940вих19, що його запит буде розглядатись згідно вимог Закону України «Про звернення громадян», з урахуванням положень КПК України. У відповіді також роз`яснено вимоги ст.1, 2 Закону №2939-VI.

24.09.2019 першим заступником керівника Тернопільської місцевої прокуратури було надано відповідь на електронну адресу Білобороди К.І. : , у якій зазначено, що ухвали слідчих суддів, якими Тернопільську місцеву прокуратуру було зобов`язано внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень за заявами позивача, та відповідні супровідні листи до них знаходяться у матеріалах кримінальних проваджень у Тернопільському ВП ГУ НП в Тернопільській області.

Білобороді К.І. також було роз`яснено, що КПК України не передбачено право заявника знайомитися із матеріалами кримінальних проваджень та отримувати копії документів, які знаходяться у кримінальному провадженні та повідомлено, що із матеріалами кримінальних проваджень, де він є потерпілим, можна ознайомитись у будь-який час в Тернопільському ВП ГУ НП в Тернопільській області.

Порядок формування та ведення ЄРДР, а також надання відомостей з нього визначено Положенням про порядок ведення ЄРДР (далі - Положення), затвердженого наказом Генеральної прокуратури України №139 від 06.04.2016.

Згідно пункт 2 глави 1 розділу І Положення, реєстр - створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Пунктом 1 глави 1 розділу ІІ Положення передбачено, що формування Реєстру розпочинається з моменту внесення до нього Реєстратором відповідних відомостей про кримінальне правопорушення, зазначених у заяві чи повідомленні про його вчинення або виявлених ним самостійно з будь-якого джерела. Усні заяви заносяться слідчим або прокурором до протоколу, який підписується заявником.

Відповідно до пункту 1 глави другої розділу І Положення, до Реєстру, крім іншого, вносяться відомості про час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника.

Згідно пункту 3 глави 2 розділу І Положення, внесення відомостей здійснюється шляхом фіксації Реєстратором інформації в Реєстрі та вибору даних у довідниках для заповнення електронних карток про кримінальне правопорушення, що містить реквізити, передбачені у додатку 1 «Картка про кримінальне правопорушення» до цього Положення.

Відповідно до додатку №1 «Картка про кримінальне правопорушення» до цього Положення, до Реєстру вносяться відомості про заявника, яким може бути фізична особа, юридична особа, інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно Довідника 1 Додатку 7 Положення до таких джерел належать:

1. Усна заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення.

2. Повідомлення підприємств, установ, організацій і посадових осіб.

3. Матеріали правоохоронних та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

4. Повідомлення представників влади, громадськості або окремих громадян, які затримали підозрювану особу, відповідно до частини другої статті 207 КПК України.

5. Повідомлення в засобах масової інформації.

6. Самостійне виявлення слідчим кримінального правопорушення, у тому числі під час досудового розслідування.

7. Дублікат заяви.

8. Інші.

9. Самостійне виявлення прокурором кримінального правопорушення за результатами перевірки у порядку нагляду.

10. У тому числі виявлення кримінального правопорушення прокурором під час здійснення нагляду за додержанням і застосуванням законів.

11. Самостійне виявлення прокурором кримінального правопорушення.

Крім того, у реєстр, зокрема, у п.10 додатку 1 «Картка про кримінальне правопорушення», також вносяться відомості, що досудове розслідування розпочато за зверненням:

1. За результатами перевірки узагальнених матеріалів Держфінмоніторингу;

2. Держфінінспекції;

3. На підставі рішення суду про зобов`язання внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Враховуючи наведені вище положення, під час надходження ухвал слідчих суддів про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР в Реєстрі вносяться відомості про джерело, з якого виявлено обставини, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та про те, що досудове розслідування розпочато на підставі рішення суду про зобов`язання внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, при цьому у витязі з ЄРДР у графі «Дата надходження заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення» зазначається саме дата вказана на супровідних листах, якими ухвали Тернопільського міськрайонного суду направлялись для виконання до Тернопільської місцевої прокуратури.

Як видно з матеріалів справи, у 2017 році до Тернопільської місцевої прокуратури від Тернопільського міського суду надійшло 12 ухвал слідчих суддів про зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявами ОСОБА_1 , які були зареєстровані в журналі вхідної кореспонденції 20.02.2017, 06.03.2017, 10.04.2018, 09.07.2018, 11.03.2019 (дві ухвали суду), 03.04.2019, 17.04.2019, 01.07.2019, 15.08.2019, 29.08.2019 та 11.09.2019 та відповідно до ч.1 ст.214 КПК України були внесені відомості до ЄРДР.

Згідно ч.7 ст.214 КПК України, якщо відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені прокурором, він зобов`язаний невідкладно, але не пізніше наступного дня, з дотриманням правил підсудності передати наявні у нього матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

З урахуванням вказаних вимог, прокурорами Тернопільської місцевої прокуратури, яким було доручено внести відомості до ЄРДР на виконання ухвал слідчих суддів, наявні у них матеріали після внесення відповідних повідомлень до ЄРДР протягом 24 годин надіслано до слідчого відділу Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області.

Покликаючись на положення Закону України «Про звернення громадян», суд першої інстанції допустив неправильне застосування норм матеріального права, що полягає у застосуванні закону, який не підлягає застосуванню, що є підставою для скасування такого рішення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що після внесення відомостей до ЄРДР на виконання зазначених вище ухвал, вони разом із супровідними листами, є частиною матеріалів кримінального провадження.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного судового рішення з наведених вище мотивів.

Згідно п.3, 4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Тернопільської місцевої прокуратури задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року по справі №500/2090/19 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Тернопільської місцевої прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено 17.03.2020.