Справа № 320/2052/19
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2052/19 Суддя (судді) першої інстанції: Колеснікова І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Файдюка В.В., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Дом" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Дом" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.01.2019 №, №.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

Враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Дом" (ідентифікаційний код 37555934, місцезнаходження: 09720, Київська область, Богуславський район, село Шупики, вул. Центральна, 1-Б) зареєстроване як юридична особа 22.03.2011, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис №0000402. Зареєстрованими видами діяльності товариства є, зокрема: 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві; 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин.

На підставі наказу від 30.11.2018 №2640, направлення на проведення перевірки від 04.12.2018 №5000 Головним управлінням ДФС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Агро Дом" (ідентифікаційний код 37555934) з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Вітон Груп" (ідентифікаційний код 41627695) за період діяльності з 01.06.2018 по 30.06.2018, за результатами якої складено акт від 17.12.2018 №1125/10-36-14-11/37555934.

Як вбачається з розділу 3.1.1.2 "Податковий кредит" зазначеного акта, перевіркою встановлено, зокрема, що: "ТОВ "Вітон Груп" здійснювало діяльність, спрямовану на проведення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам, без мети настання реальних наслідків, які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкових зобов`язань, оскільки податкові накладні не мають статусу юридично значимих, чим порушено вимоги статті 22, пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, по операціях з продажу товару без наявності трудових ресурсів та основних фондів, в тому числі, реалізації шроту соняшникового, походження якого не підтверджується фактом (джерелом) законного введення в обіг". У зв`язку з цим, контролюючий орган дійшов висновку, що задекларований ТОВ "Агро Дом" податковий кредит з придбання шроту соняшникового у ТОВ "Вітон Груп" по ланцюгу постачання в порушення пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI сформовано неправомірно та не підтверджено на загальну суму ПДВ 124 934,00 грн. за червень 2018 року.

Не погоджуючись з висновками акта перевірки від 17.12.2018 №1125/10-36-14-11/37555934, позивачем подано до контролюючого органу письмові заперечення від 28.12.2018 №28/12-1 на акт перевірки.

Листом Головного управління ДФС у Київській області від 09.01.2019 №588/10/10-36-14-11 позивачу повідомлено про залишення висновку, викладеного в акті перевірки від 17.12.2018 №1125/10-36-14-11/37555934, без змін, а заперечень позивача - без задоволення.

На підставі акта перевірки від 17.12.2018 №1125/10-36-14-11/37555934 Головним управлінням ДФС у Київські області винесено податкові повідомлення-рішення: від 14.01.2019 № форми "Р", яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість" на 155 965,00 грн., в тому числі, за податковим зобов`язанням - 124772,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 31193,00 грн.; від 14.01.2019 № форми "В4", яким до позивача застосовано штраф у розмірі 162,00 грн. по податку на додану вартість.

Вказані податкові повідомлення-рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України відповідно до скарги від 25.01.2019 №4, яку залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін, відповідно до рішення Державної фіскальної служби України від 25.03.2019 №1397916/99-99-11-04-02-25 про результати розгляду скарги.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пункт 198.3 статті 198 ПК України встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже, підставою для нарахування сум податку, що відноситься до податкового кредиту, за операціями з придбання товарів, є зареєстровані в Єдиному реєстрі податкові накладні.

З акта перевірки від 17.12.2018 №1125/10-36-14-11/37555934 вбачається, що позивачем віднесено до складу податкового кредиту суми ПДВ з вартості шроту соняшникового, придбаного у ТОВ "Вітон Груп" в сумі 124 934,39 грн. на підстави виписаних на адресу позивача податкових накладних, зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас, висновками перевірки встановлено неправомірне декларування ТОВ "Агро Дом" податкового кредиту з придбання шроту соняшникового у ТОВ "Вітон Груп" по ланцюгу постачання в порушення пунктів 198.1, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, на підставі здійсненого контролюючим органом аналізу наданих до перевірки первинних документів, а саме: оборотно-сальдових відомостей по рахунках 208, 311, 631, 644, видаткових накладних, рахунків на оплату, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, платіжних доручень, банківських виписок, даних ЄРПН, договору поставки від 10.05.2018 №1005, договорів оренди.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №996-XIV (далі по тексту - Закон №996-XIV), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно частини першої статті 9 Закону №996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений "Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704.

"Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" передбачено, зокрема: господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (пункт 1.2); первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (пункт 2.1); первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо (пункт 2.4).

З огляду на наведені норми, судову практику у відповідній категорії справ, обов`язок підтвердження правомірності та обґрунтованості сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника податків - покупця товарів (робіт/послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.

На підтвердження правомірності та обґрунтованості формування податкового кредиту за господарською операцією щодо придбання у червні 2018 року соняшникового шроту в ТОВ "Вітон Груп", позивачем надано договір поставки від 10.05.2018 №1005, укладений між ТОВ "Вітон Груп" та ТОВ "Агро Дом" на постачання соняшникової макухи або шроту.

На виконання вказаного договору позивачем придбано у ТОВ "Вітон Груп" шрот соняшниковий в кількості 85,36 тон.

Постачання вказаного товару підтверджується: а) видатковими накладними: від 01.06.2018 №17 на суму 245960,11 грн. в кількості 28,6 тон; від 08.06.2018 №19 на суму 292600,13 грн. в кількості 33,44 тони; від 25.06.2018 №22 на суму 211046,09 грн. в кількості 23,32 тони; всього - 85,36 тон на загальну суму 749606,33 грн.; б) товарно-транспортними накладними: від 01.06.2018 №0106 - шрот соняшниковий в кількості 28,6 тон; від 08.06.2018 №0806 - шрот соняшниковий в кількості 33,44 тони; від 25.06.2018 №25/06 - шрот соняшниковий в кількості 23,32 тони; всього в кількості 85,36 тон.

За придбаний товар позивачем сплачено ТОВ "Вітон Груп" 749606,33 грн. відповідно до платіжних доручень: від 08.06.2018 №1026 на суму 85960,11 грн.; від 15.06.2018 №1042 на суму 62000,00 грн.; від 12.06.2018 №1044 на суму 98000,00 грн.; від 15.06.2018 №1056 на суму 48600,13 грн.; від 19.06.2018 №1061 на суму 100000,00 грн.; від 22.06.2018 №1074 на суму 20000,00 грн.; від 27.06.2018 №1085 на суму 124000,00 грн.; від 04.07.2018 №1100 на суму 70000,00 грн.; від 10.07.2018 №1128 на суму 48000,00 грн.; від 13.07.2018 №1149 на суму 36500,00 грн.; від 18.07.2018 №1169 на суму 56546,09 грн.

ТОВ "Вітон Груп" виписано та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: від 01.06.2018 №1 на суму 204966,76 грн., в тому числі 40993,35 грн. ПДВ; від 08.06.2018 №2 на суму 243833,44 грн., в тому числі 48766,69 грн. ПДВ; від 25.06.2018 №6 на суму 175871,74 грн., в тому числі 35174,35 грн. ПДВ.

Представник позивача зазначив, що придбання соняшникового шроту в ТОВ "Вітон Груп" зумовлено основною економічною діяльністю позивача, що полягає у виробництві готових кормів для тварин, які утримуються на фермах, з метою подальшої реалізації вироблених кормів сільськогосподарським товаровиробникам у галузі тваринництва. Шрот соняшниковий є одним із необхідних інгредієнтів для виробництва кормів.

Факт реалізації позивачем у червні-липні 2018 року кормів третім особам, а саме: ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Шупики", ТОВ "Аграрний інвестиційний союз", ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Олімпік-Агро", ПП "Нива-Синиця" підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи первинними документами (специфікації, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, акти надання послуг перевезення). Вказані обставини в акті перевірки та під час розгляду справи відповідачем не заперечувались.

Також позивачем надано договори з ТОВ "Гала-Сервіс" та складені відповідно до них первинні документи, якими підтверджується наявність у позивача в користуванні основних засобів, необхідних для здійснення виробничої діяльності з виготовлення корму для тварин.

Згідно пояснень представника позивача, орендований позивачем у ТОВ "Гала-Сервіс" відповідно до договору оренди від 02.05.2018 №02/05-2018 критий тік площею 959,8 кв.м. використовується позивачем як виробнича площадка, а також як склад для зберігання кормових інгредієнтів та готового комбікорму.

За висновком суду, надані позивачем первинні документи містять усі необхідні реквізити, визначені статтею 9 Закону №996-XIV: назву документа; дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до частин першої та другої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 №755-IV (з наступними змінами та доповненнями), якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою; якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.

Відповідачем не спростовано обставин щодо належної на час здійснення відповідних господарських операцій державної реєстрації юридичної особи -ТОВ "Вітон Груп" та перебування зазначеним товариством у статусі платника податку на додану вартість.

Податкові накладні, виписані ТОВ "Вітон Груп" позивачу, відображено в акті перевірки та містять усі передбачені законом реквізити, відповідають вимогам статті 201 Податкового кодексу України.

В акті перевірки зазначено, що підтвердженням нереальності господарської операції щодо поставки ТОВ "Вітон Груп" соняшникового шроту позивачу є непідтвердження реальності придбання ТОВ "Вітон Груп" шроту соняшникового у контрагентів-постачальників. Також, в акті перевірки контролюючим органом вказано, що за червень 2018 року у ТОВ "Вітон Груп" працювала лише 1 особа і 3 особи залучено за договорами цивільно-правового характеру.

Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції, факт придбання позивачем у ТОВ "Вітон Груп" у червні 2018 року соняшникового шроту підтверджено наявними у матеріалах справи документами, які було надано позивачем контролюючому органу під час перевірки.

Недотримання ТОВ "Вітон Груп" бухгалтерської та податкової дисципліни щодо придбання товарів, які ним в подальшому були поставлені позивачу, не може слугувати беззаперечним доказом безтоварності господарської операції, за умови належного підтвердження позивачем первинними документами факту придбання цього товару у ТОВ "Вітон Груп" та здійснення позивачем повної оплати за цей товар. При цьому, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.11.2019 у справі №804/15820/15, від 22.11.2019 у справі №817/2887/14.

Отже, обставини фіктивності та інших недоліків правого статусу контрагентів платника податків, невиконання ними своїх податкових обов`язків, підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами, що свідчать про нездійснення господарської операції або відсутність її економічного змісту.

Порушення платником податку - постачальником податкового законодавства може бути підставою для позбавлення іншого платника податку - покупця права на отримання податкової вигоди у вигляді збільшення суми витрат та/чи податкового кредиту лише за встановленого факту їхніх сумісних дій щодо незаконної мінімізації податкових зобов`язань. Таких підстав відповідачем не зазначено.

Відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товару), встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.

Наявні у матеріалах справи документи не містять доказів наявності між позивачем та його контрагентами взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад.

Недостатність адміністративно-господарських можливостей контрагента для виконання ним господарської операції щодо поставки товару може слугувати підставою для обґрунтованого сумніву щодо реальності господарської операції лише в сукупності з іншими фактами, які б свідчили про безтоварний характер господарської операції, зокрема, відсутність належним чином оформлених первинних документів, відсутність економічного змісту господарської операції, відсутність зміни майнового стану учасників господарської операції.

Представником відповідача наголошено на відсутності передбачених договором поставки між позивачем та ТОВ "Вітон Груп" сертифікатів якості на соняшниковий шрот, а також на тій обставині, що вказаний у товарно-транспортній накладній автомобіль ДАФ НОМЕР_1 , яким перевозився соняшниковий шрот, є легковим автомобілем DAEWOO, що підтверджується інформацією сервісного центру МВС.

За поясненнями представника позивача, надання сертифікатів якості не вимагалось позивачем і відповідні дослідження не проводились, оскільки у позивача були відсутні претензії щодо якості товару, поставленого ТОВ "Вітон Груп" у червні 2018 року.

Суд зазначає, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.11.2019 у справі №813/5592/14.

Щодо транспортування товару, суд бере до уваги товарно-транспортну накладну від 08.06.2018 №0806, складену відповідно до встановленої форми та таку, що містить усі необхідні реквізити, підписи посадових осіб про приймання-передачу товару, його характеристики. Невідповідність категорії, марки транспортного засобу може бути зумовлено технічною помилкою в написанні державного номерного знаку, що не є достатнім доказом правомірності зазначеної товарно-транспортної накладної в цілому.

Судом першої інстанції допитаний в якості свідка директор ТОВ "Агро Дом" ОСОБА_1 показав, що працює на займаній посаді з червня 2018 року. Контрагент ТОВ "Вітон Груп" йому відомий, оскільки підприємство закупляло в нього соняшниковий шрот для виробництва комбікорму на підставі укладеного договору. Замовлення товару у ТОВ "Вітон Груп" відбувалось по телефону, первинні документи передавались через водія при поставці товару або "Новою поштою". В листопаді 2018 року контролюючими органами здійснювалась перевірка, під час якої свідок особисто возив інспектора на підприємство для ознайомлення з процесом виробництва комбікорму.

Враховуючи, що надані для перевірки первинні документи підтверджують реальний характер господарської операції позивача щодо придбання у ТОВ "Вітон Груп" у червні 2018 року соняшникового шроту, та підтверджують право на формування позивачем податкового кредиту, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкові повідомлення-рішення від 14.01.2019 № та № є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя В.В.Файдюк

суддя Є.В.Чаку