Справа № 640/19549/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Київ № 640/19549/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Шуст Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Статус-Трейд»

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участі представників сторін:

від позивача - Горєлов Олексій Леонардович

від відповідача - Шкварун Олександр Анатолійович ,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Статус -Трейд" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, б. 2 літ А, ) з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г, ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 року №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що вважає винесене податкове повідомлення-рішення таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України, податкові накладні були направлені для реєстрації, з урахуванням вимог ст. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, тобто своєчасно.

Ухвалою суду від 01 листопада 2019 року відкрито провадження у справі.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що за результатами перевірки встановлено несвоєчасну реєстрацію позивачем податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, що є підставою для застосування штрафу згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В судовому засіданні 05.03.2020 року проголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Матеріалами справи встановлено, що Офісом великих платників податків ДФС проведена камеральна перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Статус-Трейд», якою встановлено порушення строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в ЄРПН, відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України. Результати перевірки були оформлені актом №1760/28-10-41-02/41115387 від 18.06.2019 року.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки, позивачем були надіслані заперечення на нього.

За результатами розгляду заперечень, акт перевірки було залишено без змін, а заперечення позивача - без задоволення.

17.07.2019 року відповідачем було винесене оскаржуване податкове повідомлення-рішення № , яким до позивача за порушення вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, на підставі ст. 120-1 Податкового Кодексу України застосовано штрафні санкції у загальному розмірі 1 667 459,42 грн.

Рішенням ДПС України від 25.09.2019 року за №3110/6/99-00-08-05-05 подану скаргу позивача залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення без змін.

Незгода позивача із прийнятими рішеннями зумовила його звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно із пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Положеннями підпункту 201.10 пункту 201 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

При цьому, механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних, звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі по тексту - Порядок №1246).

Пунктом 1 Порядку №1246 визначено, що цей Порядок визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Відповідно до пункту 3 Порядку №1246 операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно пунктів 12-14 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 2001.3 і 2001.9 статті 2001 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Отже, законодавством чітко визначено порядок оформлення, подачі, прийняття та реєстрації податкових накладних.

При цьому, ведення Єдиного реєстру податкових накладних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, а саме ДФС України, на яку покладено обов`язок прийняття, реєстрації та обробки податкових накладних, поданих в електронному вигляді платником податків. Підставою для відмови у прийнятті податкових накладних в електронному вигляді може бути лише порушення їх формування у відповідності до податкового законодавства України.

Як зазначено в акті перевірки, позивач порушив терміни реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, згідно наведеному в акті перевірки переліку.

Відповідно до абзаців першого-шостого пункту 1201.1 пункту статті 1201 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/ розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.04.2019 року о 16:04 ТОВ "Статус-Трейд" відправило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні під №№ з/п 1-32 за допомогою платного програмного забезпечення М.Е.Doc., з використанням електронної пошти. Підтвердженням про направлення даних податкових накладних є протоколи обміну з системи - М.Е.Doc. Отже, податкові накладні були подані позивачем в електронній формі ДФС протягом операційного дня.

При цьому, відповідно до висновків контролюючого органу реєстрація вказаних податкових накладних відбулась лише 18.04.2019 року.

Суд зазначає, що доказів та обґрунтування причин, з яких реєстрація вказаних податкових накладних відбулась через 3 дні після їх направлення до Єдиного реєстру податкових накладних, відповідачем суду не надано.

Відповідно до абзацу десятого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21 листопада 2018 року у справі №813/815/18.

Відтак, суд вважає, що позивачем вчасно, у строк, встановлений законом, були здійснені всі необхідні дії щодо складання та відправлення для реєстрації податкових накладних за №№1-32, однак за незалежних від позивача причин, подані для реєстрації податкові накладні не були зареєстровані вчасно.

В зв`язку із чим, у відповідача були відсутні правові підстави для винесення податкового повідомлення-рішення в частині податкових накладних за №№1-32.

Що стосується податкової накладної, наведеної в таблиці № 1 за № 33, суд вважає доводи позивача про незастосування до такої накладної штрафних санкцій необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120 Податкового Кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового Кодексу України, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу у відповідному розмірі.

Таким чином, законодавець визначив два випадки, які звільняють платника податків від відповідальності за порушення граничного строку, передбаченого ст. 201 Податкового Кодексу України, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- податкова накладна не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів /послуг для операцій: які звільнені від оподаткування;

- податкова накладна не надається отримувачу (покупцю) складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які оподатковуються за нульовою ставкою.

При цьому для звільнення від відповідальності необхідна наявність двох вказаних обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувач (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів /послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Вказана правова позиція висловлена у постановах Верховного суду по справах № 520/8489/19, №816/1488/17, №807/68/18, № 808/3250/17.

Аналіз податкової накладної № 13 від 30.04.2019 свідчить про те, що вона є зведеною та складена позивачем з дотриманням положень пункту 11 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 року №1307. У верхній лівій частині податкової накладної зазначено, що вона не підлягає наданню отримувачу (покупцю), тип причини « 15» - складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до ст.ст. 188,189 Податкового Кодексу України, над фактичною ціною постачання.

В зв`язку із цим, при складанні даної податкової накладної не підтверджено наявність всіх складових для звільнення платника податку від відповідальності за порушення граничного строку для реєстрації податкової накладної, а тому в силу положень ст. 120-1.1 ст. 120 Податкового Кодексу України позивач не може бути звільнений від відповідальності в частині несвоєчасної реєстрації податкової накладної № 13 від 30.04.2019 ( за № 33 у таблиці № 1), що обумовлює законність спірного податкового повідомлення-рішення в частині накладення штрафу відносно вказаної податкової накладної.

Позивач, в якості доказів по справі посилається на відповідну практику Верховного Суду, висловлену, зокрема у постановах від 10.12.2019 року у справі № 540/830/19 та від 11.02.2020 року у справі №520/8489/19.

Суд звертає увагу, що по даним справам, спірні правовідносини врегульовані з урахуванням конкретних обставин справи, які не є ідентичними до обставин, що є предметом розгляду у вказаній справі.

Зважаючи на це, суд не приймає до уваги посилання позивача на практику Верховного Суду у конкретно наведених справах.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному процесі, не надав суду жодних доказів на підтвердження правомірності застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, зазначених в акті перевірки, з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів щодо спростування висновків акту перевірки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач своєчасно зареєстрував податкові накладні за №1-32, а тому відсутні підстави для застосування штрафних санкцій згідно з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Натомість позовні вимоги відносно податкової накладної № 33 позивачем не доведені перед судом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 18 441,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Трейд" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, б. 2 літ А, ) задовольнити частково;

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.07.2019 року № в частині податкових накладних №1-32 в сумі 1 600 143, 36 (один мільйон шістсот тисяч сто сорок три грн тридцять шість коп), а відносно податкової накладної за № 33 на суму 67 316,06 (шістдесят сім тисяч триста шістнадцять грн шість коп) відмовити;

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус-Трейд" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, б. 2 літ А, ) понесені судові витрати у розмірі 18 441,60 грн (вісімнадцять тисяч чотириста сорок одну грн шістдесят коп) за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служи.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено і підписано 12 березня 2020 року

Суддя Н.Г. Вєкуа