Справа № 1.380.2019.006450
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.006450 пров. № А/857/466/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Довгополова О.М.,

з участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року (прийняту у м. Львові суддею Кедик М.В.) про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 1.380.2019.006450 за позовом ОСОБА_1 до Городоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького територіального управління юстиції у Львівській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати неправомірними дії Городоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького територіального управління юстиції у Львівській області (висновок від 05.06.2019) щодо відмови у внесенні змін до актового запису про народження ОСОБА_1 від 06.01.1961 № 02, складеного виконавчим комітетом Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області, а саме: у відмові внесення змін щодо національності матері з «українка» на «полька»;

- зобов`язати Городоцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького територіального управління юстиції у Львівській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_1 від 06.01.1961 за № 02, складеного виконавчим комітетом Родатицької сільської ради Городоцького району Львівської області, змінивши національність матері з «українка» на «полька».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції, враховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, дійшов висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки позивач у цій справі має намір вирішити питання про внесення змін щодо національності матері у вже існуючий запис про його народження, а тому спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. При цьому, судом було враховано висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що заявлені вимоги належить розглядати у місцевому суді за правилами цивільного судочинства.

Не погодившись із цією ухвалою, її оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Тому просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ухвалу про відмову у відкритті провадження суд першої інстанції мотивував покликанням на висновки Великої Палати Верховного Суду України від 23 січня 2019 року у справі № 807/45/17, де йшлося про те, що у позовній заяві були заявлені лише позовні вимоги про зобов`язання відповідача Ужгородського міського відділу ДРАЦС внести зміни до актового запису про народження позивача щодо зазначення національності матері, та, водночас, в позовній заяві були відсутні доводи за частиною третьою статті 2 КАС України щодо неправомірності відмови відповідача внести зміни до актового запису про народження позивача, то тому Верховний Суд дійшов висновку про те, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зазначає, що на відміну від справи, яка переглядалася Великою Палатою Верховного Суду України в адміністративній справі № 807/45/17, ним, крім позовних вимог про зобов`язання внести зміни до актового запису про народження, були заявлені позовні вимоги про визнання неправомірних дій Городоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького територіального управління юстиції у Львівській області від 05.06.2019. Отже, його позовні вимоги мали ознаки публічно-правового характеру та підлягали розгляду за правилами адміністративного судочинства.

А тому вважає, що висновок Великої Палати Верховного Суду України в адміністративній справі № 807/45/17 не підлягав застосуванню у його конкретному випадку.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За приписами частин першої - четвертої статті 9 Закону України від 01 липня 2010 р. № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон № 2398-VI) державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Для державної реєстрації актів цивільного стану подається паспорт громадянина України або паспортний документ іноземця заявника та документи, які підтверджують факти, що підлягають державній реєстрації.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 22 Закону № 2398-VI внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою, зокрема, особи, щодо якої складено актовий запис. Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису.

Частиною п`ятою статті 9 Закону № 2398-VI визначено, що правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Відповідно до цієї норми закону, наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, затверджено Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила № 96/5).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертався із заявою до Городоцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Городоцького територіального управління юстиції у Львівській області, про внесення змін до актового запису про своє народження, в частині виправлення національності матері ОСОБА_2 з «українка» на «полька», проте у задоволенні такої заяви йому було відмовлено.

Вважаючи відмову органу реєстрації актів громадянського стану щодо внесення змін до актового запису протиправною, ОСОБА_1 оскаржив її до суду.

З наведеного видно, що спірні правовідносини пов`язані з відмовою відповідача внести зміни (зазначити факт належності матері позивача до польської національності) до актового запису про народження ОСОБА_1 , який відмінний від існуючого запису цивільного стану. При цьому позивач заявляв вимоги про визнання дій відповідача щодо цієї відмови неправомірними.

При цьому колегія суддів зазначає, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану, суд, за правилами адміністративного судочинства, вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема: перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Разом з тим, доводи позовної заяви фактично зводяться до того, що позивач має право змінити національність матері у вже існуючому записі про його народження і не містять жодних обгрунтувань того, у чому полягає неправомірність дій відповідача щодо відмови здійснити таку зміну, а також у чому полягає порушення відповідачем процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення, яка встановлена Законом № 2398-VI та Правилами № 96/5.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що цей спір фактично спрямований на захист права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права на відображення в актовому записі щодо свого народження інформації про належність матері до польської національності.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що спір у цій справі не має ознак публічно-правового та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23.01.2019 у справі № 807/45/17, яка була враховано судом першої інстанції.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції при вирішенні цього спору вірно врахував висновки Великої Палати Верховного Суду; висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі є обґрунтованими й такими, що узгоджуються з вимогами процесуального законодавства та відповідають дійсним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 1.380.2019.006450 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
О. М. Довгополов
Постанова складена у повному обсязі 13 березня 2020 року.