Справа № 420/3152/19
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2020 року

Київ

справа №420/3152/19

адміністративне провадження №К/9901/5257/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є правонаступником Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі №420/3152/19 за позовом ОСОБА_1 до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання протиправною і скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг", в якому просив визнати протиправною і скасувати постанову від 26 червня 2017 року про стягнення виконавчого збору у розмірі: 96672,85 грн, виконавче провадження №52331898.

Одеський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 26 червня 2019 року відмовив у задоволенні позову.

Це рішення П`ятий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 29 жовтня 2019 року скасував і ухвалив нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг" задовольнив. Визнав протиправною і скасував постанову від 26 червня 2017 року про стягнення виконавчого збору в розмірі: 96672,85 грн у виконавчому провадженні №52331898.

У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі №420/3152/19. Також просить поновити строк на касаційне оскарження.

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України") провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону Верховний Суд вважає за потрібне залишити її без руху.

Згідно статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду була ухвалена від 29 жовтня 2019 року. Разом з тим, скаржник подав касаційну скаргу 18 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Водночас скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження. Зазначає, що копію вказаного судового рішення отримав 11 листопада 2019 року, але будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин не додає.

Вказує, що вперше касаційну скаргу надіслав 29 листопада 2019 року, проте ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2019 року касаційну скаргу Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було повернуто, оскільки касаційна скарга підписана представником відповідача за відсутності підтверджень повноважень такої особи на здійснення представництва. Зазначає, що ухвалу Верховного Суду від 11 грудня 2019 року скаржником отримано 27 грудня 2019 року і на підтвердження чого додає копію супровідного листа Верховного Суду від 16 грудня 2019 року про повернення касаційної скарги.

Вдруге скаржник надіслав касаційну скаргу 14 січня 2020 року, проте ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2020 року касаційну скаргу повернуто з підстав відсутності документів на підтвердження повноважень представника. Вказані обставини підтверджує копією супровідного листа Верховного Суду від 31 січня 2020 року про повернення касаційної скарги з відміткою про реєстрацію Вхід.№4554/3 від 11 лютого 2020 року.

З цією касаційною скаргою Овідіопольський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є правонаступником Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся 18 лютого 2020 року, вважає, що вказані причини пропуску строку на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі №420/3152/19 є поважними і просить поновити строк на касаційне оскарження.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Що стосується доданих копій супровідних листів зі штампами реєстрації, то Суд зазначає, що штамп вхідної кореспонденції не є належним доказом дати отримання судового рішення, оскільки свідчить лише про реєстрацію документа, а не його одержання.

За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати відповідні докази (наприклад, копію конверта з апеляційного суду з відповідним штрих-кодовим ідентифікатором або копію розписки про отримання копії оскаржуваного судового рішення; копії конвертів Верховного Суду з відповідним штрих-кодовим ідентифікатором, якими повертались касаційні скарги), які б підтверджували дату отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції і дати отримання ухвал Верховного Суду від 11 грудня 2019 року та від 31 січня 2020 року про повернення касаційних скарг.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, у касаційній скарзі зазначається підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 КАС України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає порушення норм процесуального права чи неправильне застосування процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено, передбачені статтею 328 цього Кодексу підстави, а аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанцій.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга подана після закінчення строку на касаційне оскарження та не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому, відповідно до частини другої статті 332 КАС України, суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, строку для усунення недоліків, а саме надання: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) касаційної скарги, приведеної у відповідність переліченим вище вимогам КАС України, зазначивши підстави для касаційного оскарження судового рішення з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження з викладенням доводів на їх підтвердження й надати її копії з додатками відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку Овідіопольським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є правонаступником Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі №420/3152/19.

Касаційну скаргу Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), який є правонаступником Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року у справі №420/3152/19 за позовом ОСОБА_1 до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання протиправною і скасування постанови залишити без руху.

Надати особі, яка подала касаційну скаргу, строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали (в частині подання клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження) в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк,

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду