Справа № 540/1696/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1696/19
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

рішення суду першої інстанції прийнято у м.

Херсон

07 листопада 2019 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

секретар судового засідання: Колесніков-Горобець І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САРАГАШАГРО" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Державної фіскальної служби України про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "САРАГАШАГРО" звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Державної фіскальної служби України про скасування рішення №1223313/40056127 від 15.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної від 27.06.2019 року № 1 та зобов`язати зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вказану податкову накладну.

Обґрунтовуючи свої вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "САРАГАШАГРО" зазначило, що контролюючим органом безпідставно не здійснено реєстрацію податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки відповідачу були надані всі наявні у позивача документи.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року задоволено адміністративний позов.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головним управлінням Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У своїх доводах апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про задоволення позивних вимог є помилковим, так як товариством не надано достатній пакет документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "САРАГАШАГРО" є юридичною особою, платником податку на додану вартість та здійснює, такі види діяльності: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (код за КВЕД 01.11); вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів (основний) (код за КВЕД 01.13); вирощування ягід, горіхів, інших плодових дерев і чагарників (код за КВЕД 01.25); допоміжна діяльність у рослинництві (код за КВЕД 01.61); після урожайна діяльність (код за КВЕД 01.63); оптова торгівля квітами та рослинами (код за КВЕД 46.22); оптова торгівля фруктами й овочами (код за КВЕД 46.31.).

27.06.2019 року між позивачем (постачальник) та ТОВ СП «НІБУЛОН» (покупець) укладено договір поставки № 2421/2019, за умовами якого постачальник проводить поставку покупцю у власність сільськогосподарську продукцію власного виробництва в асортименті, за ціною, якістю, кількістю та на умовах, узгоджених з покупцем і вказаних у договорі (додатках до договору), відповідно до замовлення покупця, а покупець приймає товар та своєчасно здійснює оплату.

На виконання умов договору позивач поставив товар "зерно пшениці 4 класу" в кількості 29,28 тон (за ціною 3449,33 грн. без ПДВ за тону) і 33,76 тони (за ціною 3489,33 грн. без ПДВ за тону), всього на 262 555,39 грн., з них ПДВ 43 759,23 грн.

За наслідками господарської операції складено податкову накладну № 1 від 27.06.2019р., яку 02.07.2019 року направлено для реєстрації в ЄРПН.

Відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної/рахунку корегування кількісних і вартісних показників до податкової накладної ЄРПН від 02.07.2019, податкова накладна № 1 від 27.06.2019 року доставлена до ДФС України, але її реєстрація була зупинена, у зв`язку з тим, що обсяг постачання товару/послуги 1001 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/розрахунку коригування в ЄРПН.

ТОВ "САРАГАШАГРО" 12.07.2019 року направило в електронному вигляді до податкового органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку корегування, реєстрацію якої зупинено № 1 з додатком у вигляді 34 первинних документів.

Рішенням комісії ГУ ДФС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі від 15.07.2019 року №1223313/40056127 було відмовлено у реєстрації податкової накладної від 27.06.2019 року № 1 в ЄРПН.

Підставою відмови є ненадання платником податку копій документів:

- Договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них.

- Первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити). Жодного з документів не підкреслено.

- Розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

- Документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (документи, які не надано підкреслити). Жодного з документів не підкреслено.

Додаткова інформація:

Платником не надано достатній пакет документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. А саме: встановлено невідповідність в поданих документах. Платником надано товарно-транспортну накладну на реалізацію пшениці від 26.06.2019 року, в той час договір на збір врожаю заключний з ФОП ОСОБА_1 27.06.2019 року (акт виконаних робіт від 30.06.2019 року). Не встановлено достатнього обсягу людських потужностей для здійснення діяльності.

Не погоджуючись з відмовою в реєстрації податкової накладної позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірність рішення щодо відмови у реєстрації податкової накладної,а вказівка у спірному рішенні на невідповідність даних в первинних документах щодо постачання/придбання товарів/послуг є безпідставною, оскільки конкретний перелік документів при надісланні повідомлення про надання пояснень щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено, не витребовувався податковим органом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно пункту 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 12 Порядку № 1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 Порядку № 1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Пунктом 17 Порядку № 1246 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 21 лютого 2018 р. № 117 (далі - Порядок № 117).

Відповідно до п. 6. Порядку № 117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

- номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

- порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

- критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

- пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (п. 13 Порядку № 117).

Окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 року № 959/99-99-07-18 визначено «Критерії ризиковості платника податку».

При цьому, колегія суддів зазначає, що зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є неправомірним.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладено, у постановах від 20 листопада 2019 року по справі №560/279/19, від 2 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, від 9 липня 2019 року у справі №140/2093/18 та 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18.

Згідно з пп. 2.3 п. 2 Критеріїв ризиковості платника податку податкові накладні/розрахунки коригування, складені платниками податку, перевіряються на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку(ий) подано на реєстрацію в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75 відсотків загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД та послуг з кодами згідно з ДКПП, перелік яких визначено ДФС відповідно до додатка, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в Таблиці даних платника податку як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється).

Вирішуючи питання щодо законності рішення відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної, колегія суддів вважає за необхідне надати оцінку рішенню (діям) щодо зупинення реєстрації цієї податкової накладної, яка за своїм змістом є передумовою для прийняття відповідачем оскаржуваного у даній справі рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

З матеріалів справи вбачається, що підставою прийняття квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної від 15 липня 2019 року стало відповідність податкової накладної № 1 від 27.06.2019 року вимогам пп. 2.1 п. 2 "Критеріїв ризиковості платника податку". Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.87).

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що податковий орган у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не конкретизував, які документи позивач мав надати йому для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано відповідачу пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарської операції з ТОВ СП «НІБУЛОН» (а.с. 23), а також документи щодо отримання ТОВ «САРАГАШАГРО» від ФОП ОСОБА_2 послуг по збиранню врожаю, а саме договір № ПЗ 27/06-3 від 27.06.2019 року, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.06.2019 року, додаткову угоду до договору № ПЗ 27/06-3 про надання сільськогосподарських послуг від 27.006.2019 року, договори купівлі-продажу, договори поставки, договори оренди землі, договори оренди нерухомого майна, Витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, видаткові накладні, довідки Виноградівської сільської ради про підтвердження користування земельними ділянками, договори підряду, акти приймання-передачі виконаних робіт, статистичні дані про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду на 01.12.2018 року, статистичні дані про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року, товарно-транспорті накладні, тощо.

Проте, податковим органом при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної було встановлено невідповідності у поданих документах, а саме, про те, що платником надано товарно-транспортну накладну на реалізацію пшениці від 26.06.2019 року, в той час як договір на збір врожаю укладений з ФОП ОСОБА_1 27.06.2019 року (акт виконаних робіт від 30.06.2019 року); не встановлено достатнього обсягу людських потужностей для здійснення діяльності.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що ТОВ «САРАГАШАГРО» не надано первинних документів, що підтверджують реальність здійснення господарської операції, оскільки, такі документи надавалися контролюючому органу разом з повідомленням про надання пояснень, а після отримання, наданих позивачем документів, ніяких додаткових документів від позивача не вимагалось.

Також, твердження відповідача щодо встановлення невідповідності у поданих документах, а саме, про те, що платником надано товарно-транспортну накладну на реалізацію пшениці від 26.06.2019 року, в той час як договір на збір врожаю укладений з ФОП ОСОБА_1 27.06.2019 року (акт виконаних робіт від 30.06.2019 року); не встановлено достатнього обсягу людських потужностей для здійснення діяльності, суд вважає помилковими, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САРАГАШАГРО» (Замовник) укладено договір № ПЗ 27/06-3 від 27.06.2019 року про надання сільськогосподарських послуг (а.с. 71-72).

За вказаним договором, згідно акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 14 від 30.06.2019 року, ТОВ «САРАГАШАГРО» отримало послуги по збиранню врожаю (а.с. 73).

27.06.2019 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) та ТОВ «САРАГАШАГРО» (замовник) укладено додаткову угоду до договору № ПЗ 27/06-3 про надання сільськогосподарських послуг, за якою Сторони, не змінюючи істотних умов Договору та його предмету, з урахуванням вимог пунктів 6.1, 6.2, 6.4, 6.5 та пунктів 7.5, 7.6 Договору, дійшли до домовленості про укладення цієї додаткової Угоди про визнання дати вказаної у Договорі 27 червня 2019 року граматичною помилкою та визначення датою підписання Договору № ПЗ 27/06-3 про надання послуг зі збирання врожаю й датою початку його дії 25 червня 2019 року (а.с.74).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає висновки податкового органу помилковими та погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність правомірності рішення щодо відмови у реєстрації податкової накладної.

Як вбачається зі змісту спірного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 15 липня 2019 року № 1223313/40056127 підставою для його прийняття зазначено ненадання платником податків копій документів: «договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції», «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)», «розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків».

Між тим, у спірному рішенні податковий орган мав чітко зазначити, шляхом відповідного підкреслювання, яких документів не надано платником податків, який подав на реєстрацію податкову накладну, та відсутність яких позбавляє можливості здійснити відповідну реєстрацію. Так, рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Колегія суддів вважає, що вказане рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є формальним та об`єктивно не містить чіткого визначення підстав та мотивів для його прийняття, а тому, не може бути визнане законним та обґрунтованим.

Враховуючи приписи Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних» та пп.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України, колегія суду вважає вірними висновок Херсонського окружного адміністративного суду у даній справі, що ДФС України є належним відповідачем в частині зобов`язання зареєструвати вказану податкову накладну.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правомірне скасування судом першої інстанції рішення про відмову в реєстрації податкової накладної підприємства позивача від 27.06.2019 року № 1.

Судова колегія також погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державну фінансову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю САРАГАШАГРО» від 27.06.2019 року № 1 датою її подання на розгляд відповідача, з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, на підставі приписів ч. 3 ст. 245 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідачі повинні надати суду докази про те, що надані позивачем документи для реєстрації податкових накладних є недостатніми, що унеможливлює реєстрацію податкової накладної.

При цьому, відповідачами не доведено правомірності свого рішення щодо відмови у реєстрації податкової накладної.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає вказану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2019 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САРАГАШАГРО" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, Державної фіскальної служби України про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення виготовлений 13 березня 2020 року.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.