Справа № 742/3998/19
Суддя: Коротка А. О.
Дата ухвалення: 2020-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/2/20
Єдиний унікальний № 742/3998/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Короткої А.О.,

при секретарі Здоровець Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Лимаського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Бабаєва Санан Алі Огли про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАА № 649053 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 21.11.2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Лимаського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Бабаєвим Санан Алі Огли про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП України, ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що постанову складено з порушенням положень КУпАП України та виклад обставин справи про адміністративне правопорушення не відповідає дійсності.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, проте останній подав заяву до суду, в якій просив справу розглянути за відсутності сторони позивача, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.20).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та вчасно (а.с.14,18).

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 649053 від 16.12.2019 року водій ОСОБА_1 21.11.2019 року о 12 год. 40 хв. на 34 км а/д М-14 буксирував напівпричіп «ОДАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , шини якого ніби-то мають місцеві пошкодження (порізи, розриви) оголяючи корд, чим порушув п.п.31.4.5 (б) ПДР, за що на нього було накладено штраф в розмірі 340,00 грн (а.с.7).

Проте, як зазначає в своєму позові ОСОБА_1 , він дійсно 21.11.2019 року, близько 12 год. 30 хв. рухався на транспортному засобі марки «RENAULT Premium » д.н.з. НОМЕР_2 з напівпричепом марки «ОДАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , по автодорозі М-14 та на 34 км був зупинений інспекторами СРПП № 4 Лиманського ВП ГУНП в Одеській області, проте ні під час руху, ні безпосередньо перед зупинкою ніяких порушень ПДР він не допускав та навпаки виконував всі вимоги Правил дорожнього руху. Один з працівників поліції вказав жезлом, щоб ОСОБА_1 зупинив керований ним транспортний засіб, що він і виконав та вийшовши з автомобіля підійшов до працівників поліції поцікавившись про причину зупинки його транспортного засобу, на що один з поліцейських повідомив, що він порушив правила дорожнього руху, але які саме він зараз придумає та почав погрожувати, що взагалі затримає автомобіль з напівпричепом, оскільки у нього є підозра, що напівпричіп «не заводського» виготовлення. Після цього ОСОБА_1 показав свідоцтво про реєстрацію напівпричепа, а поліцейські сказали, що на місці будуть «перевіряти» документи та звіряти номерні та ідентифікаційні знаки у ньому.

Близько трьох годин позивач перебував на вказаному відрізку автодороги, поліцейські постійно кудись телефонували та висували різноманітні версії порушень з його боку, починаючи з того, що номер рами напівпричепа не відповідає заводському та закінчили тим, що колір фарбування не відповідає відомостям, внесеним до свідоцтва про реєстрацію напівпричепу. На останній аргумент ОСОБА_1 зазначив, що у такому випадку нехай проводять офіційне затримання або ж зателефонують до керівництва та з`ясують для себе, яким чином відповідно до Закону України "Про дорожній рух" визначається та вписується до свідоцтва про реєстрацію колір напівпричепа. Дійсно вони кудись зателефонували і, мабуть, все-таки хтось роз`яснив їм основні вимоги до визначення кольору, бо після цього усі претензії відпали. Після цього поліцейські повідомили, що вони витратили на позивача 3 години свого часу, тому тепер він буде притягнутий до відповідальності за те, що ніби-то шини напівпричепа мають порізи, розриви, оголений корд. На ґрунтовні заперечення ОСОБА_1 щодо цього вони просто посміялися та повідомили, щоб він звертався до суду.

У своєму позові ОСОБА_1 стверджує, що ніякі виміри щодо висоти протектора шин, наявності пошкоджень, наявності оголеного корду не проводились, ні спеціальними засобами, ані навіть візуально. Він вимагав від поліцейського доказів скоєння правопорушення: показання приладів та засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, проте надати такі докази вони не могли, так як жодних порушень допущено не було.

Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (ст. 2 КАС України).

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.1 ст.122 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до роз`яснення наданого Конституційним Судом України в рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015 положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 5 статті 258 КУпАП передбачено якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до викладених роз`яснень Конституційного Суду України та норм КУпАП, суд дійшов висновку про те, що відповідачем правомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача з приводу неповного з`ясування обставин справи та недоведеність доказами порушення Правил дорожнього руху.

Так, відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

На підставі наведених норм законодавства суд приходить до висновку про те, що відповідач, застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи, виконати вимоги та дотриматись гарантій, які закріплені КУпАП.

Складена постанова не містить посилання на жодні докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 3 розділу І Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 13.10.2008 року №534 "Про затвердження Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за №1107/15798, передбачено, що за результатами перевірки складається Акт перевірки технічного стану КТЗ за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві. В порушення наведених норм законодавства, поліцейським не було складено відповідного акту перевірки КТЗ, копію акту на місці зупинки т/з також надано не було. До протоколу про адміністративне правопорушення відповідний акт не додано. Відсутність акту перевірки КТЗ на технічну несправність, який є основним законним доказом технічної несправності, виключає таку несправність.

При цьому необхідно також врахувати і практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyevav. Russia", рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelin V. Russia", заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що "...суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)".

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідач відзиву щодо пред`явленого адміністративного позову не направив, доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, не надав.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч.2 ст.77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії БАА18 №649053 від 21.11.2019 року прийнята відповідачем з порушенням норм КУпАП.

На підставі викладеного, враховуючи, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є не доведення відповідачем належними та допустимими доказами факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, то з урахуванням встановлених КАС України завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про необхідність задоволення даного адміністративного позову у повному обсязі шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.2, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Лимаського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Бабаєва Санан Алі Огли, юридична адреса: вул.Грубніка, буд.33, смт Доброслав, Лиманський район, Одеська область, 67500, про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА18 №649053, винесену 21.11.2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Лимаського ВП ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Бабаєвим Санан Алі Огли про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.121 КУпАП України, ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 340 (триста сорок) гривень скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП України, щодо ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 31.01.2020 року.

Суддя А.О.Коротка