Справа № 260/408/20
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 рокум. Ужгород№ 260/408/20

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Рейті С.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Добраниці Валерія Михайловича, звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області, яким просить визнати дії Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області, а саме звільнення з посади начальника управління освіти, молоді та спорту Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області протиправними та зобов`язати відповідача по справі поновити ОСОБА_1 на посаді начальника начальника управління освіти, молоді та спорту Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області.

Ухвалою судді від 21.02.2020 року позовна заява була залишена без руху у зв`язку з невідповідністю останньої вимогам ст.161 КАС України та позивачу надано строк протягом п`яти днів з наступного дня після отримання копії ухвали для усунення виявлених недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду від 21.02.2020 року на адресу суду 11.03.2020 року від представника позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Так, обгрунтовуючи поважність причин пропуску звернення до суду із даним позовом в строки, передбачені ст. 122 КАС України, зазначає, що станом на поточну дату (дата написання заяви 28.02.2020 року), з позивачем не проведено повний розрахунок, а також, у визначеному законом порядку, не видано трудову книжку, відтак, позивач не володіє інформацією щодо підстав її звільнення, дати звільнення (офіційно, наказ про звільнення з мокрою печаткою позивач також не отримала). Як зазначає представник, в ситуації, коли власник затримав видачу трудової книжки, днем звільнення вважається день її видачі, в такому разі видається новий наказ, де зазначається новий день звільнення, та вноситься запис до трудової книжки працівника, а раніше внесений запис про день звільнення визнається недійсним у порядку, встановленому пунктом 2.10 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників".

Враховуючи, що порушені права та інтереси ОСОБА_1 не вирішені на час звернення до суду (а саме: не отримання трудової книжки, належним чином завіреної копії розпорядження щодо її звільнення з займаної посади, а також жодних грошових виплат в якості вихідної допомоги за вивільнення з посади), в аспекті спірних правовідносин можливо дійти висновку, про те, що ОСОБА_1 звернулася з позовом про захист трудових прав, а КАС України передбачає, що інші закони можуть встановлювати інші строки звернення до суду, то є достатні підстави, крім того, що строки в даному випадку не можуть бути застосовані з підстав не встановлення дати з якої позивач дізнався про порушення своїх прав, можливе застосування положень статті 233 КЗпП України, що узгоджується з висновком Конституційного Суду України, викладеним у Рішенні від 22.02.2012 року у справі № 4-рп/2012.

Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду від 13.03.2019 року (ВС/КАС у справі № 712/8985/17) в разі триваючого порушення суб`єктивних прав, свобод чи інтересів позивача, строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи слід розраховувати від усього часу чинності (тривалості дії) нормативно-правового акту.

Дослідивши подане клопотання, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

За визначенням, наведеним у п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Предметом спору у даній справі є визнання протиправними дій Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області щодо звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління освіти, молоді та спорту Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області, а також, зобов`язання поновити останню на займаній посаді.

Тож, даний спір пов`язаний з проходженням позивачкою публічної служби (служби в органах місцевого самоврядування) і на нього поширюються вимоги Кодексу адміністративного судочинства України щодо спеціального місячного строку звернення до суду та не застосовуються норми ч. 1 ст. 233 Кодексу законів про працю України, якою встановлений тримісячний строк звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій у постановах Верховного Суду від 14.02.2019 року (справа № 461/6737/17), від 16.10.2019 року (справа № 520/2559/19).

Як вбачається із змісту позовних вимог, 12.12.2019 року ОСОБА_1 з веб-сторінки Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області стало відомо про те, що її було звільнено 9 грудня 2019 року з посади начальника управління освіти, молоді та спорту Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області, у зв`язку з отриманням державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, відповідно до п.3 ч.1 ст. 87 Закону України "Про державну службу", тож саме тоді вона дізналася про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Разом з тим, зазначає, що 09.12.2019 року їй було направлено лист № 02-30/900 в порядку Закону України "Про надання інформації", в якому було повідомлено, що за результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" за 2019 рік та висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності керівника апарату та керівних структурних підрозділів райдержадміністрації зі статусом юридичної особи публічного права, які займають посади державної служби категорії "Б", результат оцінювання начальника управління освіти, молоді та спорту Мукачівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 оцінено негативно.

У зв`язку з наведеним, в.о. голови Мукачівської районної державної адміністрації прийнято розпорядження від 09.12.2019 року № 28 щодо звільнення ОСОБА_1 відповідно до п.3 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу".

При цьому 24.12.2019 року адвокатом позивача було направлено адвокатський запит з метою отримання інформації та документів, що безпосередньо стосувались її роботи в Мукачівський районній адміністрації Закарпатської області, а саме: відповідне розпорядження (рішення) щодо проведення оцінювання службової діяльності керівника апарату та керівників структурних підрозділів райдержадміністрації зі статусом юридичної особи публічного права відносно ОСОБА_1 ; висновок (результати) щодо проведення оцінювання службової діяльності керівника апарату та керівників структурних підрозділів райдержадміністрації зі статусом юридичної особи публічного права відносно ОСОБА_1 ; результати виконання завдань державним службовцем ОСОБА_1 з 2018 року по 1 грудня 2019 року; копію наказу про звільнення ОСОБА_2 з посади. Станом на день написання позовної заяви (29.01.2020 року) відповіді від Мукачівської районної адміністрації Закарпатської області отримано не було.

Проте до суду з цим позовом звернулася 10.02.2020 року, пропустивши місячний строк, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Оцінюючи доводи, наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з того, що поважними причинами пропуску цього строку визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, і мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Наведені у клопотанні обставини не є об`єктивними, тобто такими, що не залежали від волі позивачки, обставинами, які б доводили поважність причин пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

Позивачка, стверджуючи, що 12.12.2019 року їй стало відомо про те, що її було звільнено 9 грудня 2019 року з посади начальника управління освіти, молоді та спорту Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області, не пояснила причини зволікання з пред`явленням цього позову аж до 10.02.2020 року.

Доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до адміністративного суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачкою суду не наведено. Відтак, суд визнає причини пропущення строку звернення до суду з позовом неповажними.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 45 рішення від 28.10.1998 року у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії"; пункт 51 рішення від 22.10.1996 року у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 року у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відтак, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачкою пропущено строк звернення до адміністративного суду з цим позовом, а наведені у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду підстави визнані судом неповажними, тому позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути на підставі ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 КАС України.

Водночас, повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ч.2 ст.123, п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Мукачівської районної державної адміністрації Закарпатської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, що її подала.

3. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд у встановлений ст. 295 КАС України п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Суддя С.І. Рейті