Справа № 580/1751/19
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 березня 2020 року

м. Київ

Справа № 580/1751/19

Провадження № 11-77за20

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Пророка В. В., Ситнік О. М., Ткачука О. С.

перевірила звернення ОСОБА_1 про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби в Черкаській області (далі - УДМС України) в Черкаській області в особі Монастирищенського районного сектору (далі - РС) УДМС України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, і

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправною відмову відповідача вклеїти у її паспорт громадянина України у формі книжечки нової фотокартки у зв`язку із досягненням 45-річного віку;

зобов`язати УДМС України в Черкаській області в особі Монастирищенського РС УДМС України в Черкаській області вклеїти у її паспорт громадянина України у формі книжечки нову фотокартку, що відповідає вікові, у зв`язку із досягненням нею 45-річного віку.

Позов обґрунтовує тим, що через свої релігійні переконання вона бажає отримати паспорт старого зразка у формі паперової книжечки.

Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 03 липня 2019 року позов задовольнив.

Визнав протиправною відмову УДМС України в Черкаській області в особі Монастирищенського РС УДМС України в Черкаській області вклеїти у паспорт ОСОБА_1 нової фотокартки у зв`язку із досягненням нею 45-річного віку та зобов`язав відповідача вклеїти у паспорт громадянина України у формі книжечки нову фотокартку ОСОБА_1 із названих нею причин.

У задоволенні решти позову відмовив.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 12 грудня 2019 року скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нову постанову про відмову у задоволенні позову. Апеляційний суд виходив з того, що ця справа не відповідає ознакам типової справи, що зазначені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18). Мотиви ОСОБА_1 , з яких вона відмовляється від обробки її персональних даних з метою видачі паспорту у вигляді ID-картки, не пов`язані з релігійними переконаннями. В основі її відмови лежить намір (бажання) самостійно приймати рішення щодо надання згоди на обробку її персональних даних у Єдиному державному демографічному реєстрі. Послався також на те, що 45-річного віку ОСОБА_1 досягла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте із заявою про вклеювання фотокартки звернулася лише 26 січня 2019 року.

ОСОБА_1 не погодилася із ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду і подала касаційну скаргу.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 06 лютого 2020 року на підставі пункту 1 частини першої статті 333 КАС України відмовив у відкритті касаційного провадження. Підставою для цього стало подання скарги на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

27 лютого 2020 року ОСОБА_1 надіслала на адресу Великої Палати Верховного Суду звернення, у якій просить скасувати рішення суду касаційної інстанції.

Прохання мотивує тим, що ця справа має для неї особисте виняткове значення, позаяк не вирішення її законним способом призвело до втрати можливості реалізувати свої Конституційні права на працю, медичне обслуговування, пенсії та інше. Наголошує, що ця справа може становити значний суспільний інтерес, оскільки стосується питань, що матимуть фундаментальне значення для єдиної правозастосовної практики.

Зі змісту та спрямованості аргументів звернення ОСОБА_1 можна узагальнити, що її автор насправді пропонує, щоб Велика Палата Верховного Суду проревізувала і переглянула ухвалу касаційного суду від 06 лютого 2020 року про відмову у відкритті касаційного провадження, відкрила касаційне провадження й здійснила касаційний перегляд касаційної скарги скаржника.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За правилами частин третьої-шостої статті 346 цього Кодексу суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо

така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду;

якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції.

Згідно зі статтею 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Із наведеного нормативного процесуального регулювання випливає, що ухвала суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження є остаточною, вона не є тим видом судового рішення, що підлягає оскарженню, а Велика Палата Верховного Суду не є тим судовим органом, який має процесуальні повноваження переглядати судові рішення суду касаційної інстанції за правилами касаційного провадження та здійснювати відповідні процесуальні дії після такого перегляду.

Доводи і аргументи скарги ОСОБА_1 не спростовують правових висновків зазначених рішень.

У зв`язку зі сказаним варто послатися також на рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», який у пункті 24 цього рішення наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Отже, касаційна скарга ОСОБА_1 є неприйнятною, а тому її разом з доданими до неї матеріалами слід повернути скаржнику.

Керуючись статтями 24, 346, 365 КАС Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду звернення ОСОБА_1 про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Звернення та додані до нього матеріали повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М.І. Гриців

Судді: Н. О. Антонюк О. Р. Кібенко

Т. О. Анцупова В. С. Князєв

С. В. Бакуліна Л. М. Лобойко

В. В. Британчук Н. П. Лященко

Ю. Л. Власов В. В. Пророк

Д. А. Гудима О. М. Ситнік

О. С. Золотніков О. С. Ткачук