Справа № 620/578/20
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року Чернігів Справа № 620/578/20

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Підгорного К.Є,

представника відповілача Родінченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

У С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Фірма "Голд Транс" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області та просить визнати протиправними та скасувати:

- податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 06.11.2019 № 0, яким Приватному підприємству «Фірма «Голд Транс» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 75688,75 грн., у тому числі 60551,00 грн. - за податковими зобов`язаннями та 15137,75 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 06.11.2019 № 0, яким Приватному підприємству «Фірма «Голд Транс» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 14449,00 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що при перевірці складених та зареєстрованих в ЄРПН за листопад 2018 року ТОВ «КАСМА» для ПП «Фірма «Голд Транс» податкових накладні на поставку товару - 1 шт. напівпричіп SCHMITZ S01 на суму 450000 грн., з них ПДВ 75000 грн., було безпідставно встановлено відсутність реального (законного) джерела походження даного товару по ланцюгу постачання.

При цьому позивач зазначає, що податок на додану вартість в загальній сумі 75000,00 грн., був сплачений ним на користь ТОВ «КАСМА» в листопаді 2018 р. у зв`язку із придбанням транспортного засобу, який відноситься до основних засобів, з метою його подальшого використання у межах власної господарської діяльності. ПП «Фірма «Голд Транс», на підставі складених цим підприємством та зареєстрованих в установленому законом порядку податкових накладних, керуючись п.п. 198.1,198.2,198.3,198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України правомірно включило цю суму ПДВ до свого податкового кредиту за листопад 2018 року.

Також позивач зазначає, що при здійсненні реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування №15 та №16 до податкових накладних №142 від 20.11.2018 та №143 - наявність помилки у податковій накладній не позбавляє покупця права на податковий кредит, при тому, що господарська операція з придбання напівпричіпу марки SCHMITZ моделі SKO 24 є реальною та вказує на існування у позивача господарської мети придбання напіпричіпу.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

На підставі направлення від 07.10.2019 №201 та наказу №228 від 07.10.2019, виданих Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, керуючись вимогами п.п. 20.1.4 ст.20, пп.78.1.4 п. 78.1 ст.78 та ст. 82 Податкового кодексу України відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка Приватного підприємства «Фірма «Голд Транс» щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість за листопад 2018р. та квітень 2019р. по взаємовідносинам з ТОВ «КАСМА» .

Результати перевірки оформлені Актом від 22.10.2019 № 79 /05/37199162.

За висновками, викладеними в Акті, перевіркою встановлено порушення з боку позивача пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 14449 грн. ПДВ, т.ч. за листопад 2018 р. на 14449 грн. ПДВ; занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього на 60551 грн., в т. ч. за листопад 2018 р. на 60551 грн.

Позивачем заперечення на акт перевірки не подавались.

За наслідками перевірки відповідачем були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

від 06.11.2019 №0 за формою «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 75688,75 грн., в т.ч. основного платежу 60551 грн. та штрафних санкцій 15137,75 грн., застосованих на підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України;

від 06.11.2019 №0 за формою «В4» на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 14449 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення з розрахунками штрафних санкцій було направлено платнику листом від 06.11.2019 №2072/10/25-01-05-06 з рекомендованим повідомленням та отримані платником 08.11.2019.

Позивач, не погодившись з вказаними повідомленнями-рішеннями, оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, втрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Положеннями пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання), що підтверджують показники, відображені таким платником у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки ( у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Відповідно до п.83.1 ст. 83 ПКУ для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом (пп.83.1.1); податкова інформація (пп.83.1.2); експертні висновки (пп.83.1.3); судові рішення (пп.83.1.4); інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи (пп.83.1.6).

Відповідно до положень підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 ПКУ, об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПКУ, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 192.1 статті 192 ПКУ у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, складається розрахунок коригування до податкової накладної.

В силу пункту 198.3 статті 198 ПКУ, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст.193 ПКУ протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (при їх імпорті) та послуг.

Відповідно до підпункту «а» пункту 198.1 статті 198 ПКУ до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

В абзаці 1 пункту 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних.

Згідно положень абзацу 2 пункту 198.6 статті 198 ПКУ, у разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Згідно вимог пункту 200.1. статті 200 ПКУ, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до підпункту «в» пункту 200.4 статті 200 ПКУ, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Статтею 2 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (надалі - Закон № 996) визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно- правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Відповідно до ч.2 ст. З вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з ч.І ст.9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Вимоги до первинних документів бухгалтерського обліку визначені частинами 2 ст.9 зазначеного Закону, згідно якої первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Крім того, згідно п. 2.4 затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Контролюючим органом в результаті перевірки було встановлено та знайшло відповідне відображенні в акті перевірки, що між позивачем та його контрагентом - ТОВ «Касма» був укладений договір купівлі-продажу № 020088/2990 від 16.11.2018, за умовами якого ТОВ «Касма», як продавець, зобов`язується передавати у власність позивача товар - напівпричіп рефрижератор марки Schmitz, в подальшому - Товар, а Покупець зобов`язується провести оплату за Товар та прийняти його на умовах даного Договору.

За умовами вказаного договору:

право власності на Товар переходить від Продавця до Покупця з моменту передачі ТЗ та підписанням Акту прийому-передачі, надання супроводжуючих документів - вантажно - митна декларація (ВМД), рахунок-фактура, видаткова накладна, акт огляду ТЗ;

загальна сума договору становить 450000 грн. з урахуванням ПДВ - 20%;

розрахунки за товар проводяться Покупцем шляхом перерахування 100% передоплати від вартості товару.

Згодом, між позивачем та його контрагентом була підписана додаткова угода №1 від 19.02.2019 до договору купівлі-продажу від 16.11.2018, умовами якої визначено, що продавець повинен передати у власність покупця товар - напівпричіп рефрижератор марки SCHMITZ, модель SKO 24, 2007 року виготовлення, колір сірий.

Також в акті перевірки викладена наступна інформація щодо первинних документів, наданих до перевірки.

Зазначено, що платником до перевірки по даному договору купівлі-продажу №020088/2990 транспортного засобу від 16.11.2018 надано виписану ТОВ «Касма» рахунок-фактуру від 16.11.2018 №К00000084 для покупця ПП «Фірма «Голд Транс», де вказаний товар - напівпричіп Schmitz в кількості 1 шт. ціна без ПДВ 375 000 грн.

Крім того, до перевірки позивачем надано платіжні доручення на оплату товару на користь ТОВ «Касма» на загальну суму 450000 грн., в т.ч. ПДВ 75000 грн.

ТОВ «Касма», на адресу ПП «Фірм «Голд Транс», за листопад 2018 було виписано та зареєстровано 2 податкові накладні на поставку товару - Напівпричіп марки SCHMITZЮ, модель S01 на загальну суму 450000 грн., в т.ч. ПДВ 75000 грн.

Суми податку на додану вартість з вищезазначених податкових накладних включено позивачем до податкового кредиту за листопад 2018 року від ТОВ «Касма» відповідно до розділу II «Податковий кредит» додатку 5 до податкової декларації з ПДВ «Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів».

Разом з тим, платником до перевірки не були надані регістри бухгалтерського обліку, до яких перенесено інформацію із первинних документів, в т. ч. по коштах, стану розрахунків і поточних зобов`язаннях - оборотно-сальдові відомості, картки рахунків та інші документи щодо відображення в бухгалтерському обліку вищевказаних господарських операцій по договору купівлі-продажу №020088/2990 транспортного засобу від 16.11.2018р. (рах. 10, 28, 31, 36, 63, 644, тощо) по господарських відносинах з ТОВ «Касма».

Також позивачем до перевірки не надано первинні документи, перелік яких визначено п.3.3 договору договору купівлі-продажу транспортного засобу №020088/2990 від 16.11.2018, як то видаткові накладні, акти огляду транспортних засобів, акти приймання-передачі транспортного засобу, ВМД та які підтверджують поставку з боку ТОВ «Касма» позивачу товару - Напівпричіпа SCHMITZ моделі S01, зазначеного у податковій накладній.

Крім того, в ході перевірки встановлено, що за даними Територіалього сервісного центру 7441 реєстрація транспортного засобу - Напівпричіп SCHMITZ S01 від продавця ТОВ «КАСМА» на власника ПП «Фірма «Голд Транс» не здійснювалась.

З сукупності наведених доказів вбачається, що здійснення господарської операції з постачання з боку ТОВ «Касма» на адресу ПП «Фірма «Голд Транс» напівпричіпу марки SCHMITZ моделі S01 належним чином не підтверджена.

В ході перевірки відповідачем позивачу були вручені запити від 09.10.2019 №1100/10/25-01- 05-06 та від 11.10.2019р. №1130/10/25-01-05-06 щодо взаємовідносин з ТОВ «Касма».

Письмових пояснень контролюючому органу на вказані запити позивачем не надано.

Позивачем надані документи, що підтверджують поставку за договором № 020088/2990 від 16.11.2018 та державну реєстрацію транспортного засобу - Напівпричіпу рефрижератора марки SCHMITZ, модель SKO 24, а саме свідоцтво про реєстрацію ТЗ, акт приймання-передачі основних засобів.

Також, за даними Територіального сервісного центру, на власника - ПП «Фірма «Голд Транс» було здійснено державну реєстрацію цього напівпричепа.

Таким чином, щодо придбаного позивачем транспортного засобу має місце невідповідність документів податкового обліку (податкові накладні № 142 від 20.11.2018р. та №143 від 21.11.2018р.) первинним документам бухгалтерського облік щодо номенклатури товару, що є порушенням приписів абзацу 2 пункту 44.1 статті 44 ПК України, відповідно до яких платникам податків забороняється формування показників податкової звітності на підставі даних, не підтверджених первинними документами.

Вказаний факт визнається у позовній заяві і самим позивачем.

Так, на сторінці 6 позову ПП «Фірма «Голд Транс» зазначає, що під час складання ТОВ «Касма» податкових накладних від 20.11.2018 №142 та від 21.11.2018 143 було допущено помилку (технічну описку) щодо моделі відчужуваного за договором транспортного засобу, а саме замість правильної моделі напівпричепу SCHMITZ SKO 24 було зазначено помилково SCHMITZ S01. Також позивачем зазначається, що модель S 01 теж існує, але це не та модель, яку позивач в дійсності придбав за договором.

Посилаючись на вказані обставини та здійснення в подальшому реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування №15 та №16 до податкових накладних №142 від 20.11.2018 та №143, позивач в обґрунтування своїх вимог викладає такі мотиви оскарження:

наявність помилки у податковій накладній не позбавляє покупця права на податковий кредит;

господарська операція з придбання напівпричіпу марки SCHMITZ моделі SKO 24 є реальною;

існування у позивача господарської мети придбання напіпричіпу.

Наведені мотиви оскарження правомірності ППР від 06.11.2019 року №0 та №0 спростовуються наступним.

Суд зазначає, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, позивач повинен мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.

Така правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №825/3731/15-а ( адміністративне провадження №К/9901/27855/18), постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №826/9186/16 (адміністративне провадження №К/9901/31509/1), постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №806/434/16 (касаційне провадження №К/9901/28762/18).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, наведених у позові, первинними документами бухгалтерського обліку підтверджується, що реально була вчинена господарська операція з постачання напівпричіпу SCHMITZ моделі SKO 24, відповідно наслідки у податковому обліку повинна створити саме така операція, а не постачання товару з іншою номенклатурою - напівпричіпу SCHMITZ моделі S 01.

Положеннями пункту 201.1 статті 201 ПК України визначені такі обов`язкові реквізити податкової накладної:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг.

Тож відображення у податковій накладній неналежного опису (номенклатури) товару є помилкою.

Як зазналось, з посиланням на пункт 192.1 статті 192 ПКУ, у випадку виправлення помилок допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, складається розрахунок коригування до податкової накладної.

Абзацом 1 пункту 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних.

Аналізуючи положення 198.6 статті 198 ПК України, суд зазначає, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними, або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу.

З системного аналізу викладених правових норм Податкового кодексу України вбачається, що:

право на податковий кредит не виникає у разі підтвердження сум ПДВ податковими накладними, оформленими з порушенням ст.201 ПК України;

у випадку виправлення помилки, допущеної при складанні податкової накладної, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі підтвердження суми податку розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд окремо вказує на те, що розрахунки коригування до зареєстрованих податкових накладних №142 від 20.11.2018 та №143 від 21.11.2018 на поставку товару - Напівпричіп SCHMITZ S01 (код УКТ ЗЕД НОМЕР_1 ) на загальну суму 450000 грн., в т.ч. ПДВ 75000 грн. на дату складання акта перевірки 22.10.2019, а також винесення податкових повідомлень-рішень 6.11,2019 в ЄРПН зареєстровані не були.

Розрахунки коригування за №15 та №16 до вказаних податкових накладних були зареєстровані тільки 25.11.2019, тобто більше ніж через рік після реєстрації податкових накладних з помилкою та після завершення перевірки та направлення ПП «Фірма «Голд Транс» оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Зважаючи на наведене, судом встановлено, що позивач не мав права на віднесення ПДВ в сумі 75 000 грн. до податкового кредиту у звітному періоді-листопаді 2018 року у зв`язку з відсутністю реєстрації в ЄРПН розрахунків коригування до податкових накладних, складних з порушенням вимог ст.201 ПК України.

З викладеного вбачається, що відповідач здійснив визначення грошового зобов`язання позивачу за оскаржуваними ППР у межах повноважень, у спосіб та у порядку, визначених чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" (вул.Краснодонців, 20, м.Чернігів,14017) до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул.Реміснича, буд.11, м.Чернігів,14000) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 березня 2020 року.

Суддя С.Л. Клопот