Справа № 460/2986/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2020 року м. Рівне №460/2986/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; представника позивача адвоката Раджабова О.Ш.; представника третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача не прибув; представника відповідача 1 не прибув; представника відповідача 2 Демчука Р.В.; представника відповідача 3 не прибув; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерства фінансів України не прибув; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Матвієнко Л.О.; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Міністерства Оборони України, Військової частини НОМЕР_1 та Пенсійного фонду України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерства фінансів України та Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до Міністерства Оборони України (далі іменується відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 (далі іменується відповідач 2) та Пенсійного фонду України (далі іменується відповідач 3), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерства фінансів України та Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому позивач просить суд, з урахуванням заяви про зміну предмета позову:

визнати протиправними дії Міністерства Оборони України та Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови позивачу у прийнятті рішення про виплату компенсаційних сум;

визнати право ОСОБА_1 на виплату їй компенсації у зв`язку зі смертю військовослужбовця її чоловіка старшого прапорщика ОСОБА_5 , у розмірі 70 тис. дол. США з врахуванням вже отриманої компенсації, але не менше розміру сум, передбачених для забезпечення компенсаційних виплат відповідними резолюціями ООН у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №290 від 05.05.1994;

зобов`язати Міністерство Оборони України подати списки до Пенсійного фонду України на виплату позивачу компенсації у зв`язку зі смертю військовослужбовця її чоловіка старшого прапорщика ОСОБА_5 , у розмірі 70 тис. дол. США з врахуванням вже отриманої компенсації, але не менше розміру сум, передбачених для забезпечення компенсаційних виплат відповідними резолюціями ООН у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №290 від 05.05.1994;

зобов`язати Пенсійний фонд України виплатити позивачу компенсацію у зв`язку зі смертю військовослужбовця її чоловіка старшого прапорщика ОСОБА_5 , у розмірі 70 тис. дол. США з врахуванням вже отриманої компенсації, але не менше розміру сум, передбачених для забезпечення компенсаційних виплат відповідними резолюціями ООН у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №290 від 05.05.1994.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що чоловік ОСОБА_1 старший прапорщик ОСОБА_5 проходи військову службу з 09.02.2016 по 13.09.2016 у військові частині НОМЕР_2 18 окремий вертолітний загін українського національного контингенту Місії ООН зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго, місто Гома. Старший прапорщик ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Демократичній Республіці Конго. Відповідно до протоколу засідання ВЛК Західного регіону від 21.11.2016 визначено: «Захворювання і причина смерті, Так, пов`язані з проходженням військової служби у складі миротворчих сил ООН». У наказі командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2016 зазначено, що смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби відповідно до пункту 3 частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Позивачем та членами сім`ї отримана одноразова грошова допомога відповідно до протоколу від 26.10.2018 №107. Позивач вказує, що Міністерство оборони України відмовилося призначити та виплатити позивачу компенсаційну суму у порядку Постанови Кабінету Міністрів України №290, посилаючись на лист від 08.06.2017 FBFD/MCMS/MONUSCO/17-01, де зазначено, що старший прапорщик ОСОБА_5 помер від ускладнень гострого лейкозу. Позивач вказує, що відповідно до довідки ВЛК від 02.12.2015 визнано, що ОСОБА_5 був придатний до підготовки та участі в складі ММО; будь-яких документів на підтвердження наявності хвороби до моменту направлення на службу не надано; підставою для неможливості виплати компенсаційних сум за постановою КМУ №290 слугували висновки медичного органу штаб-квартири ООН, які вказували, що смерть ОСОБА_5 не пов`язана напряму з його перебуванням у складі національного контингенту, а є наслідком довготривалої хвороби, проте такий висновок не підтверджений медичними документами, зроблений невідомими лікарями, суперечить висновку ВЛК про здоровий стан ОСОБА_5 для направлення на службу. Жодних документів щодо хвороби ОСОБА_5 відповідачем 1 не надано, а тому позивач має право на отримання компенсаційної суми у порядку постанови КМУ №290. Позивач просив задовольнити позов повністю.

Треті особи на стороні позивача не подали до суду письмові пояснення по суті спору.

Відповідач 1 подав до суду відзив на позовну заяву, де вказав, що реалізувавши своє право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач не має права на отримання компенсаційних виплат, встановлених іншими нормативно-правовими актами, зокрема, Порядком №290. Відповідач 1 вказує, що позивач у будь-якому випадку не має права на виплату компенсаційних сум, оскільки причина смерті ОСОБА_5 пов`язана з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН, а не з виконанням обов`язків військової служби, як вказано у Порядку №290. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву, де вказав, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки до його компетенції не входить вирішення питання щодо призначення та виплати компенсаційних сум. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Відзив на позовну заяву, поданий відповідачем 3, обґрунтований тим, що відповідно до інформації з листа Апарату представника Міністерства Оборони представництва України при ООН від 10.06.2017 щодо відмови у фінансовій компенсації родина померлого ОСОБА_5 , підставою для рішення стали висновки медичного органу штаб-квартири ООН про те, що смерть військовослужбовця не пов`язана напряму з його перебуванням у складі контингенту України в Місії ООН в ДРК, а є наслідком довготривалої хвороби; пунктом 5 постанови КМУ №290 не передбачено виплату компенсації у разі смерті особи, яка настала внаслідок захворювання, натомість компенсаційні суми виплачуються виключно у разі смерті протягом певного періоду внаслідок поранення, контузії, травми або каліцтва. Відповідач 3 також у відзиві вказав на пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Третьою особою на стороні відповідача Міністерством фінансів України подані до суду письмові пояснення, де зазначено, що на Міністерство фінансів України не покладено обов`язку здійснювати перерахунок компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами, а також членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН.

Третьою особою на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 (Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки) подані до суду письмові пояснення, де зазначено, що позивач та члени сім`ї зверталися до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявами про виплату одноразової грошової допомоги; 10.09.2018 після надходження документів до Рівненського обласного ТЦК СП, такі документи були скеровані до Департаменту фінансів МО України; 22.11.2018 на адресу Рівненського ОТЦК СП надійшов витяг з протоколу комісії Міністерства Оборони України з рішенням про призначення та виплату заявникам одноразової грошової допомоги у розмірі 725000,00 грн.; 08.11.2018 Рівненським ОТЦК СП був виданий наказ про виплату ОГД батькам, дружині та дітям померлого ОСОБА_5 ; 12.11.2018 заявникам надіслано повідомлення про перерахунок ОГД на їх рахунки; тому, Рівненський ОТЦК СП виконав усе, що входило до його повноважень. Щодо призначення та виплату позивачу компенсаційних сум у порядку постанови КМУ №290, третя особа вказала, що позивач чи інші члени сім`ї із заявами про таку виплату до Рівненського ОТЦК СП не зверталися, відповідно немає підстав для тверджень про наявність порушеного права чи інтересу. Третя особа просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою суду від 30.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні 21.11.2019.

При відкритті провадження у справі судом вирішено питання щодо залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: на стороні позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 ; на стороні відповідача Міністерство фінансів України.

Ухвалою суду від 21.11.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 81 том 1)), клопотання позивача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Служби у справах дітей Дубенської міської ради залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 21.11.2019 допущено заміну неналежних відповідачів: замінено відповідача 1 у справі №460/2986/19 Міністра Оборони України на належного Міністерство Оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 6; ); замінено відповідача 2 у справі №460/2986/19 Командира Військової частини НОМЕР_1 на належного Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Ухвалою суду від 21.11.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 81 том 1)) підготовче засідання відкладене до 06.12.2019 в порядку пункту 2 частини другої статті 181 КАС України.

У підготовчому засіданні 06.12.2019 заява про зміну предмета позову (а.с. 110) визнана судом прийнятною.

Ухвалою суду від 06.12.2019 залучено до участі у справі в якості відповідача Пенсійний фонд України (01601, місто Київ, м.Київ-14, вулиця Бастіонна, 9; ), у зв`язку зі зміною позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.12.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 143)), підготовче засідання відкладене до 09.01.2020, в порядку пункту 2 частини другої статті 181 КАС України.

Ухвалою суду від 09.01.2020 заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з позовом задоволено; визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з позовом до Міністерства Оборони України, Військової частини НОМЕР_1 та Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій; поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Міністерства Оборони України, Військової частини НОМЕР_1 та Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій.

Ухвалою суду від 09.01.2020 заяву позивача про продовження строку підготовчого провадження залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 09.01.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 223 том 1)) закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 29.01.2020.

Ухвалою суду від 29.01.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 9 том 2)) у судовому засіданні оголошено перерву до 07.02.2020.

Ухвалою суду від 07.02.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 36 том 2)) у задоволенні клопотання відповідача 1 про залишення позовної заяви без руху відмовлено.

Ухвалою суду від 07.02.2020 клопотання ОСОБА_1 про залучення до участі у справі в якості третьої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 залишено без задоволення; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 (Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки).

У судовому засіданні оголошено перерву до 19.02.2020.

Ухвалою суду від 19.02.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 96 том 2)) у судовому засіданні оголошено перерву до 25.02.2020.

Ухвалою суду від 25.02.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 123 том 2)), клопотання представника третіх осіб на стороні позивача про відкладення розгляду справи залишено без задоволення через ненадання доказів перебування на лікуванні; у судовому засіданні оголошено перерву до 05.03.2020.

У судове засідання 05.03.2020 прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги, та просив суд задовольнити позов повністю.

Представник третіх осіб на стороні позивача повторно подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке залишено судом без задоволення, оскільки повторна неявка представника третіх осіб на стороні позивача не є підставою для відкладення розгляду справи незалежно від причин неявки.

Відповідач 1 подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

У судове засідання прибув представник відповідача 2 та заперечив проти позовних вимог.

Відповідач 3, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Третя особа, на стороні відповідача - Міністерство фінансів України, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибула.

До суду прибув представник третьої особи на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_6 (Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки), та заперечив проти позовних вимог.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за такою явкою, оскільки підстави для відкладення розгляду справи у порядку статей 205, 223 КАС України відсутні.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 05.03.2020.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:
Наказом Командира військової частини НОМЕР_4 «Про затвердження Положення про 18 окремий вертолітний загін Місії Організації Об`єднаних Націй зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго» від 13.01.2016 №9 постановлено затвердити Положення про 18 окремий вертолітний загін Місії Організації Об`єднаних Націй зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго; командиру 18 окремого вертолітного загону Місії Організації Об`єднаних Націй зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго на підставі положення визначити основні завдання підрозділів загону, обов`язки і права осіб загону та у місячний термін їх затвердити (а.с. 8 том 1).

Наказом Командира військової частини НОМЕР_2 м. Гома від 09.02.2016 №35 постановлено зарахувати до списків особового складу частини та вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою старшого прапорщика ОСОБА_5 командира ремонтного взводу (автомобільної техніки) об`єднаної ремонтної майстерні 107 Центру дорожнього забезпечення Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України, командиром відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу матеріального забезпечення; встановлено грошову щомісячну винагороду в іноземній валюті у розмірі 2660 доларів США на місяць з виплатою надбавки за проходження служби у важких кліматичних умовах у розмірі 15 відсотків щомісячної грошової винагороди; Державний кордон України перетнув 08.02.2016; Державний кордон ДР Конго перетнув 09.02.2016; з 09.02.2016 зараховано на усі види забезпечення; підстава для наказу: витяг з наказу від 27.01.2016 №21 (а.с. 9 том 1).

Наказом Командира військової частини НОМЕР_2 від 14.09.2016 №108 постановлено виключити зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення старшого прапорщика ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 в результаті гіповолемічного шоку, що був викликаний дисимінованим внутрішнім судинним згортанням крові; смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби; підстава: медичне свідоцтво про смерть №5529, видане місцевим моргом м. Кампала від 14.09.2016 (а.с. 11 том 1).

Командиром військової частини НОМЕР_2 винесено наказу від 19.09.2016 №194 «Про результати проведення спеціального розслідування по факту смерті старшого прапорщика ОСОБА_5 », в якому вказано: старший прапорщик ОСОБА_5 в період з лютого по 13 вересня 2016 року проходив службу у складі 18 окремого вертолітного загону Місії ООН у ДР Конго; 07.09.2016 звернувся в медичний пункт військової частини НОМЕР_2 коли підвищилася температура тіла (38.3 за Цельсієм), з`явилися недомагання, біль у горлі, біль у лівій підреберній ділянці; з анамзезу відомо, що на протязі трьох днів відчував слабкість при фізичному навантаженні, незначну задишку; 08.09.2016 був направлений на консультацію та обстеження в індійський шпиталь м. Гома, попередній діагноз гостра лейкемія; 09.09.2016 екстренно евакуйований санітарним авіаційним транспортом до шпиталю м. Кампала для подальшого обстеження та лікування; 10.09.2016 в шпиталі Накасеро проведено біопсію кісткового мозку, діагноз підтверджено; 11-12.09.2016 спостерігається покращення самопочуття, інколи турбує головний біль; 13.09.2016 стан різко погіршився, о 05:30 відбулася тимчасова зупинка серця, о 06:05 відбулася остаточна зупинка серця. Комісією встановлено, що під час ротації ОСОБА_5 декілька разів звертався в медичний пункт за медичною допомогою: з 14.07 по 20.07.2016 знаходився на стаціонарному лікуванні, з 05.08 по 09.08.2016 знаходився на стаціонарному лікуванні, 23.08.2016 звертався до стоматолога, 24.08.2016 консультований в індійському шпиталі. Проходив медичний огляд ВЛК ВМКЦ ЗР від 02.12.2015 №1722, діагноз здоровий, придатний до підготовки та участі в ММО. Крайній медичний огляд проходив перед заступанням в наряд 06.09.2016 в медичному пункті загону, скарг не виявлено. Комісія дійшла до висновку, що смерть ОСОБА_5 наступила під час виконання ним військової служби (а.с. 12 том 1).

Наказом Командира військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2016 №269 постановлено вважати таким, що вибув старший прапорщик ОСОБА_5 , виключено зі списків складу частини та усіх видів забезпечення; смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби відповідно до пункту 3 частини третьої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (а.с. 14 том 1).

Відповідно до Витягу з протоколу засідання ВЛК Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузії, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця від 21.11.2016 №865: захворювання старшого прапорщика ОСОБА_5 «Гіповолемічний шок, що супроводжувався десимінованою внутрішньо судинною коагулопатією» послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 захворювання, причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН (а.с. 15 том 1).

ОСОБА_7 скерований лист ОСОБА_8 ) від 08.06.2017, де вказано, що стосовно запиту №33 від 03.04.2017 щодо компенсаційних сум повідомлено: Медичний відділ ООН переглянув усі надані документи і дійшов висновку, що смерть старшого прапорщика ОСОБА_5 не пов`язана з його присутністю в Місії, оскільки помер він від ускладнень гострого лейкозу, у зв`язку з чим запит щодо компенсації не підлягає задоволенню; відповідно до параграфу 7 Керівництва для країн, що надають війська, компенсації за смерть не сплачуються ООН коли така смерть випливає із попереднього існуючого стану здоров`я (а.с. 123 том 1).

Представником Міністерства оборони України при Постійному Представництві України при ООН оформлено лист від 10.06.2017 №326, адресований начальнику воєнно-дипломатичного управління Міністерства оборони України для передачі Начальнику Головного управління військового співробітництва та миротворчих операцій Генерального штабу ЗС України «Щодо відмови у фінансові компенсації родині померлого старшого прапорщика ОСОБА_9 », де вказано: повідомляю, що 09 червня цього року апаратом Представника МО України отримано офіційне повідомлення Секретаріату ООН (FBFD/MCMS/MONUSCO/17-01), яким повідомляється про відмову у виплаті компенсаційної суми членам родини старшого прапорщика ОСОБА_5 ; підставою для рішення щодо неможливості виплати компенсаційної суми стали висновки медичного органу штаб-квартири ООН, які вказували на тому, що смерть військовослужбовця не пов`язана напряму з його перебуванням у складі національного контингенту України в Місії ООН в ДРК, а є наслідком довготривалої хвороби (а.с. 16 том 1).

Центральною військово-лікарською комісією сформований лист, адресований тво військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_8 , в якому вказано, що у ЦВЛК розглянуто звернення щодо встановлення причинного зв`язку захворювання та причин смерті ОСОБА_5 ; постанова ВЛК Західного регіону від 21.11.2016 №865 є обґрунтованою, підстав для її перегляду немає, так як прояви захворювання виникли за два місяці до смерті (а.с. 127 том 1).

Генеральним штабом ЗСУ (Головне управління військового співробітництва та миротворчих операцій) сформований лист на адресу Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 14.06.2017, де вказано: надсилаємо повідомлення Секретаріату ООН про відмову у виплаті компенсаційної суми членам родини старшого прапорщика ОСОБА_5 , який помер під час проходження служби у складі українського національного контингенту в Місії ООН зі стабілізації у Демократичній Республіці Конго; підставою для прийняття зазначеного рішення стали висновки медичного органу штаб-квартири ООН, відповідно до яких смерть старшого прапорщика ОСОБА_5 стала наслідком існувавших до направлення в Місію передумов і не пов`язана з виконанням завдань в МООНСДРК (а.с. 128 том 1).

Позивачу ОСОБА_1 видане посвідчення № НОМЕР_5 «Дружини військовослужбовця, який загинув під час військової служби» (а.с. 129 том 1).

Позивач вказує, що відповідачами 1 та 2 протиправно не прийняте рішення про виплату компенсаційних сум у порядку постанови Кабінету Міністрів України №290 у зв`язку зі смертю військовослужбовця її чоловіка старшого прапорщика ОСОБА_5 , у розмірі 70 тис. дол. США, з врахуванням вже отриманої компенсації, але не менше розміру сум, передбачених для забезпечення компенсаційних виплат відповідними резолюціями ООН у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №290.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів оскаржуваних дій та бездіяльності, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4 Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках» №290, від 05.05.1994 (далі іменується Порядок №290), виплата компенсаційних сум провадиться Пенсійним фондом за рахунок коштів державного бюджету, що перераховуються в кожному конкретному випадку Пенсійному фонду Міністерством оборони та Міністерством внутрішніх справ на підставі списків осіб, які мають право на одержання компенсаційних сум, наданих зазначеними міністерствами; Міністерство оборони та Міністерство внутрішніх справ через Постійне представництво України при ООН звертається до Секретаріату ООН з проханням відшкодувати як проведені витрати на виплату компенсаційних сум. Розрахунок цих витрат у конвертованій валюті (доларах США) провадиться Пенсійним фондом. Коло осіб, які мають право на одержання компенсаційних сум за загиблих (померлих) військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, визначається відповідно до статей 30 і 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». При цьому батьки і дружина (чоловік) мають право на одержання зазначених компенсаційних сум незалежно від віку та працездатності.

За правилами пункту 5 Порядку №290, компенсаційні суми виплачуються в разі:

встановлення інвалідності в межах трьох років з дня поранення, контузії, травми або каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу;

загибелі військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу в період виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу або його смерті протягом трьох років внаслідок одержаних в період цієї служби поранення, контузії, травми або каліцтва.

надходження від Секретаріату ООН коштів для забезпечення виплати компенсаційних сум в інших окремих випадках, які визначаються Організацією Об`єднаних Націй відповідно до резолюцій Генеральної Асамблеї ООН.

Пунктом 6 Порядку №290 визначено, що компенсаційні суми виплачуються одноразово у таких розмірах: у разі встановлення I групи інвалідності - 43 тис., II групи - 37 тис. і III групи - 27 тис. доларів США, але не менше розміру сум, передбачених для забезпечення компенсаційних виплат відповідними резолюціями ООН; у разі загибелі або смерті військовослужбовця, особи рядового і начальницького складу - 70 тис. доларів США, але не менше розміру сум, передбачених для забезпечення компенсаційних виплат відповідними резолюціями ООН. В інших окремих випадках - у розмірах фактично отриманих коштів від Секретаріату ООН для забезпечення виплати компенсаційних сум.

Відповідно до вимог пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975, Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року №290, з метою правового і соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України, осіб, звільнених з військової служби зі Збройних Сил України та СРСР, які стали інвалідами, військовозобов`язаних та резервістів, які стали інвалідами внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання, пов`язаних з їх призовом на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, членам родин загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України, у тому числі які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум» №564 від 26.10.2016, затверджено Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі іменується Положення №564).

Відповідно до пункту 2 Розділу 1 Положення №564, Комісія утворюється в апараті Міністерства оборони України з метою виконання пункту 13 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок), та Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290. Склад Комісії за посадами визначається наказом Міністерства оборони України.

Отже, Комісія в апараті Міністерства оборони України вирішує витання щодо:

(1) призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975;

(2) призначення та виплати компенсаційних сум членам сімей військовослужбовців, які загинули, відповідно до Порядку №290.

Відповідно до пункту 1 Розділу 2 Порядку №564, основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» , статтею 21-4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, передбачених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН та постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках».

За приписами пункту 2 Розділу 2 Порядку №564, з метою забезпечення виконання покладених на неї завдань Комісія зобов`язана:

приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для призначення одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», статтею 21-4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцям Збройних Сил України, особам, звільненим з військової служби зі Збройних Сил України та СРСР, які стали інвалідами, військовозобов`язаним та резервістам, які стали інвалідами внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання, пов`язаних з їх призовом на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, членам родин загиблих (померлих) військовослужбовців Збройних Сил України;

приймати до розгляду документи, що надходять до Міністерства оборони України для прийняття рішення про виплату компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках, які визначаються Організацією Об`єднаних Націй відповідно до резолюцій Генеральної Асамблеї ООН та постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках»;

приймати рішення про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів;

приймати рішення про виплату компенсаційних сум в місячний строк із дня надходження всіх необхідних документів, а в окремих випадках - після надходження коштів від Секретаріату ООН;

доводити прийняті рішення до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для здійснення фінансування на виплату одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум;

забезпечити роботу зі зверненнями громадян з питань призначення і виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум;

забезпечити участь в опрацюванні питань, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, у разі внесення змін до нормативно-правових актів.

Комісія приймає рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі документів, визначених Порядком та Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за № 1294/26071, та інших нормативно-правових актів (пункт 1 Розділу 3 Порядку №564).

Формою роботи Комісії є засідання (пункт 2 Розділу 3 Порядку №564).

Засідання Комісії проводяться не рідше одного разу на місяць (за наявності документів для розгляду) (пункт 3 Розділу 3 Порядку №564).

У разі відсутності голови Комісії на засіданнях головує його заступник (пункт 4 Розділу 3 Порядку №564).

Дата проведення засідання Комісії та порядок денний повідомляються Комісії не пізніше двох діб до її засідання секретарем, який організовує підготовку та розсилку повідомлень усім членам Комісії (пункт 5 Розділу 3 Порядку №564).

Засідання Комісії є правомочним, якщо на ньому були присутні не менше половини її членів (пункт 6 Розділу 3 Порядку №564).

Рішення Комісії приймаються відкритим голосуванням простою більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні (пункт 7 Розділу 3 Порядку №564).

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови Комісії (пункт 8 Розділу 3 Порядку №564).

У разі незгоди з прийнятим рішенням член Комісії письмово викладає свої заперечення в доповідній записці, що додається до протоколу засідання Комісії і є його невід`ємною частиною (пункт 9 Розділу 3 Порядку №564).

Результати засідання Комісії оформлюються протоколом, який підписується головою Комісії, його заступником, секретарем та всіма членами Комісії, які брали участь у засіданні (пункт 10 Розділу 3 Порядку №564).

Рішення Комісії про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум доводиться до Департаменту фінансів Міністерства оборони України. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до наказів (пункт 11 Розділу 3 Порядку №564).

Рішення Комісії може бути оскаржено в судовому порядку (пункт 12 Розділу 3 Порядку №564).

Зі змісту наведених норм вбачається, що Комісія приймає відповідне рішення щодо виплати компенсаційних сум чи про відмову у виплаті, шляхом прийняття відповідного рішення, оформленого протоколом на засіданні Комісії, та за результатами опрацювання і розгляду документів, визначених Порядком та Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 року за №1294/26071.

Так, Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей» №530 від 14.08.2014, затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (далі іменується Положення №530).

Відповідно до пункту 1.1 Положення №530, цим Положенням визначається порядок, зокрема:

виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;

оформлення документів для виплати компенсаційних сум відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 «Про затвердження Положення про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які загинули під час виконання обов`язків військової служби чи служби в органах внутрішніх справ у складі національного контингенту чи національного персоналу, а також в інших окремих випадках» (зі змінами).

За правилами пункту 4.1 Порядку №530, компенсаційні суми виплачуються згідно з Положенням про порядок виплати компенсаційних сум військовослужбовцям, які стали інвалідами, членам сімей військовослужбовців, які загинули під час виконання обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН, а також в інших окремих випадках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 травня 1994 року № 290 (зі змінами), у разі:

установлення інвалідності в межах одного року з дня поранення, контузії, травми або каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби в складі Миротворчих Сил ООН;

загибелі військовослужбовця в період виконання обов`язків військової служби в складі Миротворчих Сил ООН або його смерті протягом одного року внаслідок одержання в період цієї служби поранення, контузії, травми або каліцтва;

надходження від Секретаріату ООН коштів для забезпечення виплати компенсаційних сум в інших окремих випадках, які визначаються Організацією Об`єднаних Націй.

Окремі випадки, за якими здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з виплатою компенсаційних сум, визначаються згідно з резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 17 червня 1997 року № 51/218 Е та пунктом 142а порядку денного п`ятдесят другої сесії Генеральної Асамблеї ООН від 17 вересня 1997 року № А/52/369.

Виплата компенсаційних сум проводиться Пенсійним фондом України за рахунок коштів державного бюджету в конвертованій валюті (доларах США) або в національній валюті України (за бажанням одержувачів) за офіційним курсом Національного банку України на день виплати, що перераховуються в кожному конкретному випадку Пенсійному фонду України Міністерством оборони України на підставі списків військовослужбовців, які стали інвалідами при виконанні обов`язків військової служби у складі національного контингенту, або списків військовослужбовців, які загинули при виконанні обов`язків військової служби у складі національного контингенту.

Відповідно до пункту 4.2. Порядку №530, коло осіб, які мають право на одержання компенсаційних сум за загиблих військовослужбовців, визначається відповідно до статей 30 і 31 Закону. При цьому батьки і дружина (чоловік) мають право на їх одержання незалежно від віку та працездатності.

Визначення причинного зв`язку загибелі (смерті), травми, поранення, контузії, каліцтва або захворювання здійснюється згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (зі змінами).

За правилами підпункту 2 пункту 4.3. Порядку №530, для отримання компенсаційних сум до обласного військового комісаріату подаються такі документи членами сімей загиблих (померлих) військовослужбовців: заява (довільної форми) від кожного повнолітнього члена сім`ї загиблого на ім`я Голови правління Пенсійного фонду України про виплату компенсаційної суми згідно з постановою, зазначеною у пункті 4.1 цього розділу (із зазначенням валюти, найменування банку та його місцезнаходження, номера особистого рахунку, на який необхідно перерахувати кошти); копія свідоцтва про смерть; копія документа, який підтверджує факт загибелі військовослужбовця в складі національного контингенту чи національного персоналу; довідка про склад сім`ї загиблого із зазначенням родинного зв`язку з ним; копії сторінок паспортів членів сім`ї (1, 2, 10, 11 та сторінки з відміткою про останнє місце реєстрації); копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копія сторінки паспорта з такою відміткою); копія свідоцтва про шлюб; копія свідоцтва про народження померлого; витяг з наказу командира військової частини про настання нещасного випадку із зазначенням дати, місця, причин трагедії, прізвища, імені та по батькові загиблого (померлого); копія довідки командира військової частини або військового комісаріату про проходження служби, у тому числі в складі національного контингенту чи національного персоналу.

Зазначені у підпунктах 1, 2 цього пункту документи мають бути засвідчені в установленому порядку відповідними посадовими особами.

На підставі вищевказаних документів складаються список військовослужбовців, які стали інвалідами при виконанні обов`язків військової служби у складі національного контингенту, та список військовослужбовців, які загинули при виконанні обов`язків військової служби у складі національного контингенту (додатки 7 та 8), які підписуються обласним військовим комісаром і начальником відділу соціального забезпечення обласного військового комісаріату та скріплюються печаткою.

Оформлені списки і документи надсилаються в Департамент фінансів Міністерства оборони України.

Посадові особи, відповідальні за оформлення документів на виплату компенсаційних сум, призначаються наказами обласних військових комісарів.

Отже, наведені вище норми законодавства чітко визначають порядок призначення та виплати компенсаційних сум, який, в першу чергу, стосується необхідності подання членами сімей загиблих (померлих) військовослужбовців усіх документів згідно переліку до обласного військового комісаріату.

Судом встановлено, що позивач не звертався до обласного військового комісаріату із заявою та необхідними документами для розгляду питання щодо призначення та виплати компенсаційних сум; позивачем не надано суду доказів звернення з такою заявою; фату звернення позивача з такою заявою не встановлено взагалі.

Наявність листа офіційного повідомлення Секретаріату ООН (FBFD/MCMS/MONUSCO/17-01) про відмову у виплаті компенсаційної суми членам родини старшого прапорщика ОСОБА_5 (підставою для рішення щодо неможливості виплати компенсаційної суми стали висновки медичного органу штаб-квартири ООН, які вказували на тому, що смерть військовослужбовця не пов`язана напряму з його перебуванням у складі національного контингенту України в Місії ООН в ДРК, а є наслідком довготривалої хвороби) не свідчить та не може свідчити про наявність факту відмови у виплаті компенсаційної суми належним уповноваженим органом Комісією, за результатами розгляду поданих членами родини загиблого заяв та необхідних документів.

Тобто, твердження позивача про протиправність дій відповідача 1 та відповідача 2 щодо відмови у прийнятті відповідного рішення (як вказано у прохальній частині позовної заяви) щодо виплати компенсаційних сум, є безпідставними, оскільки прийняттю відповідного рішення уповноваженим органом передує факт звернення відповідної особи із заявою та необхідними документами відповідно до Порядку №530, чого у даному випадку не було.

Зважаючи на заявницький характер відносин, що складаються між заявником та Міністерством оборони України щодо призначення та виплати компенсаційних сум, обов`язок довести обставини шляхом подання до комісії Міністерства оборони України достовірних та належних документів покладено на заявника.

Зважаючи на відсутність відповідної заяви зі сторони позивача про призначення та виплату компенсаційної суми, відповідач 1 та відповідач 2 не приймали та не могли прийняти відповідне рішення про задоволення такої заяви чи про відмову у її задоволенні. Тобто, право чи інтерес позивача у даному випадку не порушені діями чи рішеннями суб`єктів владних повноважень.

Також, судом встановлено, що позивач та члени сім`ї загиблого військовослужбовця зверталися до військового комісаріату із заявами про виплату одноразової грошової допомоги від 28.08.2018 (а.с. 89-91 том 2).

Рівненським обласним військовим комісаріатом сформований лист Директору департаменту фінансів Міністерства оборони України від 10.09.2018, відповідно до якого визнано, що члени сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_5 мають право на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 (а.с. 92 том 2).

Комісією Міністерства оборони України прийняте рішення, оформлене протоколом від 26.10.2018 №107, про призначення та виплату заявникам одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 (а.с. 93 том 2).

Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 від 08.11.2018 №275-АГД «Про виплату одноразової грошової допомоги батькам, дружина та дітям старшого прапорщика ОСОБА_5 » постановлено кошти, отримані для виплати одноразової грошової допомоги, перерахувати: батькові ОСОБА_2 120833,33 грн., матері ОСОБА_3 120833,33 грн., дружині ОСОБА_1 483333,34 грн. (а.с. 94).

Відповідно до частини 7 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991, якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач також вказує на те, що відповідно до протоколу засідання ВЛК Західного регіону від 21.11.2016 №865 визначено: захворювання старшого прапорщика ОСОБА_5 «Гіповолемічний шок, що супроводжувався десимінованою внутрішньо судинною коагулопатією» послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 «захворювання і причина смерті, Так, пов`язані з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН», проте таке формулювання є неналежним та таким, що не відповідало дійсним обставинам.

З даного приводу позивач звертався до ВЛК Західного регіону із заявою від 17.12.2019 про зміну формулювання з «захворювання і причина смерті, Так, пов`язані з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН» на «захворювання і причина смерті, Так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих сил ООН» (а.с. 206 том 1).

Щодо таких доводів позивача суд зазначає, що рішення (протокол) ВЛК Західного регіону від 21.11.2016 №865 не є предметом спору в межах даної адміністративної справи; звернення до ВЛК Західного регіону із заявою про зміну формулювання мало місце лише у грудні 2019 року; відносини щодо зміни у протоколі формулювання не впливають та не можуть впливати на правовідносини щодо не виплати компенсаційної суми (на думку позивача), які мали місце задовго до моменту звернення до ВЛК Західного регіону з такою заявою.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що відповідачами не виконано обов`язок щодо роз`яснення позивачу про його права та пільги, установлені чинним законодавством для військовослужбовця (членів сім`ї загиблого військовослужбовця), у тому числі щодо права на виплату одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності в частині щодо наявності права на отримання компенсаційної суми. Суд зазначає, що такі твердження позивача не базуються на належних і допустимих доказах; такі доводи є лише суб`єктивною думкою переконанням позивача.

Встановлені під час розгляду справи по суті обставини свідчать про відсутність факту порушення з боку відповідача 1 та відповідача 2 прав чи інтересів позивача, а тому заявлена позовна вимога про визнання протиправними дії Міністерства Оборони України та Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови позивачу у прийнятті рішення про виплату компенсаційних сум, є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про визнання права ОСОБА_1 на виплату їй компенсації у зв`язку зі смертю військовослужбовця її чоловіка старшого прапорщика ОСОБА_5 , у розмірі 70 тис. дол. США з врахуванням вже отриманої компенсації, але не менше розміру сум, передбачених для забезпечення компенсаційних виплат відповідними резолюціями ООН у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №290 від 05.05.1994, суд зазначає про відсутність повноважень адміністративного суду встановлювати певний факт про наявність права з точки зору формулювання позовної вимоги та її вирішення із зазначенням у резолютивній частині.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Вказана вище позовна вимога сформульована позивачем не у спосіб та порядку, визначені нормами КАС України, а тому до задоволення не підлягає.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Міністерства Оборони України подати списки до Пенсійного фонду України на виплату позивачу компенсації у зв`язку зі смертю військовослужбовця її чоловіка старшого прапорщика ОСОБА_5 , у розмірі 70 тис. дол. США з врахуванням вже отриманої компенсації, але не менше розміру сум, передбачених для забезпечення компенсаційних виплат відповідними резолюціями ООН у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №290 від 05.05.1994, та зобов`язання Пенсійного фонду України виплатити позивачу компенсацію, суд зазначає, що такі позовні вимоги є похідними від позовної вимоги №1 визнання протиправними дії Міністерства Оборони України та Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови позивачу у прийнятті рішення про виплату компенсаційних сум.

Зважаючи на те, що судом не встановлено факту протиправності дій відповідача 1 та відповідача 2, тому похідні позовні вимоги також не підлягають до задоволення.

Суд також зазначає, що у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Тобто, під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, оскільки право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає, оскільки звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Враховуючи наведене, обов`язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів фізичних або юридичних осіб є одночасна наявність двох факторів: існування публічно-правових відносин між позивачем - фізичною (юридичною) особою та відповідачем - суб`єктом владних повноважень; наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд зазначає, що позивач взагалі не звертався до уповноваженого органу із заявою про призначення та виплату компенсаційних сум відповідно до Порядку №530; така заява та додані до неї документи не були предметом перевірки та розгляду Комісією; відповідачами не приймалися жодні рішення про відмову у призначення та виплати компенсаційних сум, які могли б бути оскаржені позивачем у судовому порядку.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачами доведено правомірність оскаржуваних дій у порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_6 ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_2 (35670, Рівненська область, Дубенський район, село Білогородка; РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_3 (35670, Рівненська область, Дубенський район, село Білогородка; РНОКПП НОМЕР_8 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_9 ) до Міністерства Оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 6; ), Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та Пенсійного фонду України (01601, місто Київ, вулиця Бастіонна, 9; ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Міністерства фінансів України (01008, місто Київ, вулиця М. Грушевського, 12/2; ) та Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (33023, місто Рівне, вулиця Грабник, 4; ), про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 13 березня 2020 року.

Суддя Недашківська К.М.