Справа № 265/1025/20
Суддя: Козлов Д. О.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №265/1025/20
Провадження №2-а/265/41/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

за участю секретаря - Куксенко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/1025/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 3-я особа: державний інспектор з охорони навколишнього середовища, ОСОБА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, посилаючись на те, що 30 січня 2020 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища, Тищенко С. В., складений протокол № ДЕІ 062* про адміністративне правопорушення відносно позивача за ст. 82 КУпАП, за нібито невиконання вимог поводження з відходами. Не зважаючи на зауваження позивача того ж дня третьою особою була винесена постанова № 2/2-1, якою визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 850 грн. Не погоджуючись із такою постановою, зазначав, що за зверненням ОСОБА_3 першим заступником Міністра енергетики та захисту довкілля України Віталієм ОСОБА_4 був погоджений позаплановий захід державного контролю ПрАТ «ММК ім. Ілліча», в ході якого в період 20 по 31 січня 2020 року проводилась перевірка дотримання вимог законодавства про охорону атмосферного повітря, використання та охорону земель, поводження з відходам. Натоміть у заяві ОСОБА_3 в порушення ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не зазначено, яким чином вказані обставини спричинили шкоду його правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу. Таким чином вважав, що відповідач, вчиняючи дії по проведенню перевірки на підставі беззмістовної інформації, діяв формально, що свідчить про відсутність достатніх підстав для проведення такої перевірки. Також вказував, що у направленні № 1 від 15 січня 2020 року на позапланову перевірку не було чітко сформульовано, що саме мають перевірити та дослідити інспектори. До того ж у ході проведення цього заходу інспекторами було складено три взаємовиключних протоколи і постанови. Так за протоколом № ДЕІ 063* від 30 січня 2020 року, складеним на ОСОБА_5 , встановлено, що ним скоєне правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУпАП (невиконання законних вимог посадових осіб, а саме не допуск до земельних ділянок, які засмічені). Таким чином через те, що інспектори не були допущені до позапланової перевірки ПрАТ «ММК ім. Ілліча», встановити факт порушення позивачем вимог щодо поводження з відходами під час їх зберігання (зберігання відходів на майданчику без твердого покриття, без огорожі, не обваловані) було неможливо. Натомість земельні ділянки шлакових відвалів № 1, 2 цеху переробки шлаків були надані ПрАТ «ММК ім. Ілліча» за Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою надані для експлуатації та обслуговування об`єктів промислового та транспортного призначення, з цільовим призначенням відповідно до Класифікатору видів цільового призначення земель -11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Відповідно до п. 7.28 технологічної інструкції підприємства № 227-664-01-2016 «Виробництво продукції цеху переробки шлаку» мало місце розміщення продукції - готового гранульованого шлаку, яка по мірі надходження вагонів та транспорту відвантажується споживачам, або на полігон б. Грековатій. Таким чином вважав цілком правомірним тимчасове розміщення продукції на зазначених земельних ділянках, через що у діях позивача відсутнє порушення ст. 82 КУпАП. Додавав, що у порушення п. 5.1, 5.2 «Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення», протокол № ДЕІ 062* та постанова від 30 січня 2020 року відносно позивача були оформлені не на бланку встановленого зразка. При цьому протокол від 30 січня 2020 року відносно позивача не містить фактів порушення ОСОБА_1 норм ст. 17, 33, 34 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища». Натомість суд не має право самостійно змінювати фабулу, викладену у такому протоколі, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення. Тому на підставі викладеного просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 2/2-1 від 30 січня 2020 року відносно позивача за ст. 82 КУпАП, закривши провадження по справі.

За додатковими поясненнями представник позивача, адвокат Новгородська В. В., підтримуючи вимоги ОСОБА_1 , вказувала, що у порушення ст. 256 КУпАП та п. 2.8 «Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення», з протоколу № ДЕІ 062* не вбачається склад правопорушення, бо ст. 17, 33, 34 Закону України «Про відходи» не містять посилань на умови зберігання відходів на майданчику без твердого покриття неогородження і необвалування проммайданчика. Крім цього постанова № 2/2-1 від 30 січня 2020 року не містить жодних відомостей про те, коли позивач на думку інспектора порушив умови зберігання відходів та яким нормативним актом це передбачено, а також яким чином інспектор встановив наявність на промисловому майданчику відходів. Тобто представник відповідача не встановив фактичні обставини діяння позивача. Також оскаржувана постанова від 30 січня 2020 року не містить дати, часу та місця нібито вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ст. 82 КУпАП. При цьому ПрАТ «ММК ім. Ілліча» щомісяця за допомогою фахівців з Маріупольської філії ДУ «Донецький ОЛЦ МОЗ України» здійснює відбори проб повітря, та за даними протоколів дослідження у період з лютого 2019 року по листопад 2019 року - на межі санітарно-захисної зони максимальні разові концентрації досліджених речовин (пил, сірчистий ангідрид, оксид вуглецю, діоксид азоту) не перевищують показників, встановлених нормативним документом «Гранично допустимі концентрації хімічних і біологічних речовин в атмосферному повітрі населених місць» затверджених т.в.о. Головного держсанлікаря України 3 березня 2015 року. ОСОБА_1 повідомлення з зазначенням часу, дати та місця розгляду не отримував, що по суті є порушенням процедури розгляду. Тобто, інспектором не було забезпечено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності бути присутньою при її розгляду, в тому числі заявляти клопотання, давати пояснення тощо. Таким чином просила позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення № 2/2-1 від 30 січня 2020 року задовольнити у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник позивача, яка діє на підставі договору, адвокат Новгородська В. В., надала суду заяву з проханням вирішити справу за її відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні поданого ОСОБА_1 позову в повному обсязі.

Ані представники відповідача, ані третя особа, до суду не з`явились за невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не скориставшись правом на подання відзиву на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 82 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення, яку несуть як громадяни, так й посадові особи, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності.

При цьому на підставі ст. 283 КУпАП постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинна містити, крім іншого, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Також суд зазначає, що за п. 2.8 «Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення», затвердженої Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 липня 2004 року № 264, при складанні протоколу слід чітко та розбірливо викладати всі відомості, передбачені формою протоколу, звертаючи особливу увагу на точність і повноту викладення складу порушення.

Згідно із направленням на проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ПрАТ «ММК імені Ілліча» від 15 січня 2020 року на підставі звернення ОСОБА_3 із погодженням з першим заступником міністра Міністерства енергетики та захисту довкілля України були направленні посадові особи Державної екологічної інспекції для проведення перевірки ПрАТ «ММК імені Ілліча», до складу яких увійшов також державний інспектор ОСОБА_2 (а. с. 8, 9).

Як вбачається із постанови про адміністративне правопорушення № 2/2-1 від 30 січня 2020 року, винесеної державним інспектором з охорони навколишнього середовища, Тищенко С. В., вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 82 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. з посиланням на те, що ОСОБА_1 , будучи начальником цеху переробки шлаку ПрАТ «ММК імені Ілліча», допустив зберігання промислових відходів на майданчику без твердого покриття. Місця зберігання промислових відходів 4 класу небезпеки не визначені органами місцевого самоврядування, промислові майданчики не огороджені та не обваловані, що є порушенням ст. 17, 33, 34, 42 Закону України «Про відходи» (а. с. 14).

Підставою для винесення оскаржуваної постанови став протокол від 30 січня 2020 року про адміністративне правопорушення, складений державним інспектором з охорони навколишнього середовища, ОСОБА_2 , за яким вбачається, що 15-15 год. 30 січня 2020 року ОСОБА_1 , будучи начальником цеху переробки шлаку ПрАТ «ММК імені Ілліча», порушив вимоги щодо поводження із відходами під час їх зберігання, а саме: допустив зберігання промислових відходів на майданчику без твердого покриття, а місце зберігання промислових відходів 4 класу небезпеки не визначені органами місцевого самоврядування, промисловий майданчик не огороджені та не обваловані, що є порушенням ст. 17, 33, 34 Закону України «Про відходи». Також у вказаному протоколі ОСОБА_1 своєї просини не визнавав. При цьому у даному протоколі ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи відбудеться у приміщенні ПрАТ «ММК імені Ілліча» по вул. Доменній 33. Також зазначено, що відсутні жодні додатки до такого протоколу. У протоколі мається підпис ОСОБА_1 про ознайомлення із ним (а. с. 12).

Таким чином суд відхиляє посилання представника позивача про недотримання прав ОСОБА_1 в ході процедури розгляду такого протоколу від 30 січня 2020 року.

В той же час на підставі протоколів дослідження повітря міста Маріуполя протягом 2019 року щомісячно з метою санітарно-гігієнічного дослідження повітря на території ПрАТ «ММК імені Ілліча» на межі санітарно-захисної зони при дослідженні твердого гнуту на відстані 1 км від джерел забруднення Маріупольською міською філією ДУ «Донецький ОЛЦ МОЗ України» встановлювалось відсутність перевищень показників максимальних разових концентрацій досліджених речовин.

На підставі викладених норм права та досліджених доказів, суд констатує, що у порушення вказаних положень КУпАП, з оскаржуваної постанови не вбачається, у чому конкретно полягала вчинена позивачем дія та чи дійсно існує нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за вчинене позивачем діяння.

Тобто, представник відповідача не зазначив, положення якого нормативно-правового акту порушив ОСОБА_1 , за що для останнього слідує адміністративна відповідальність.

Такого висновку суд дійшов через те, що оскаржувана позивачем постанова хоча і містить посилання на порушення ОСОБА_1 ст. 17, 33, 34 Закону України «Про відходи», однак самі по собі ці норми права та їх сукупнсть не передбачають необхідності зберігати промислові відходи на майданчику без твердого покриття, а місця зберігання промислових відходів 4 класу небезпеки повинні бути визначені органами місцевого самоврядування, чи те, що промислові майданчики повинні бути огороджені та обваловані., оскільки положення ст. 17, 33, 34 Закону України «Про відходи» містять відповідно загальні обов`язки суб`єктів господарської діяльності у сфері поводження з відходами, загальні вимоги щодо зберігання та видалення відходів (загальні), а також загальні вимоги щодо поводження з небезпечними відходами.

З огляду на зміст оскаржуваної постанови про накладення стягнення на ОСОБА_1 остання базується на виявлених державним інспектором Тищенко С. В. порушеннях, викладених ним у протоколі від 30 січня 2020 року.

Натомість у такому протоколі № ДЕІ 062* від 30 січня 2020 року аналогічним чином викладено встановлені обставини правопорушення з боку ОСОБА_1 .

Крім того суд зауважує, що оскаржувана позивачем постанова не містить жодних відомостей про те, коли саме позивачем було скоєно таке правопорушення.

Також суд наголошує на тому, що ані протокол № ДЕІ 062*, ані оскаржувана постанова від 30 січня 2020 року не містять доказів того, що ОСОБА_1 повинен був дотримуватись вимог законодавства про відходи, оскільки з наданих суду матеріалів не вбачається, що останній за своїми посадовими обов`язками був відповідальним на ПрАТ «ММК імені Ілліча» за те, щоб дотримувати вимоги Закону України «Про відходи».

Тому суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів, що правопорушення, відповідальність за яке передбачене ст. 82 КУпАП, вчинено саме позивачем.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 1 листопада 2018 року по справі N 164/1539/17.

Таким чином суд вважає, що представники відповідача не встановили необхідні фактичні обставини виявленого ними правопорушення.

В той же час суд зазначає, що на підставі ч. 2, 5 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За ч. 3, 8 ст. 79 КАС відповідачі повинні подати суду докази разом із поданням відзиву. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Натомість на виконання вимог ст. 77, 79 КАС представники відповідача, незважаючи на отримання ухвали суду про відкриття провадження, не надали суду жодних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови від 30 січня 2020 року.

Натомість встановлені судом обставини справи вказують на те, що немає жодних доказів того, що у діянні позивача доведений склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 82 КУпАП.

В цьому сенсі суд погоджується із доводами представника позивача про те, що за відсутності доступу до майданчиків, що встановлено постановою про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 за ст. 188-5 КУпАП від 30 січня 2020 року, відсутні підстави вважати, що представники відповідача належним чином дослідили обставини зберігання відходів на території ПрАТ «ММК імені Ілліча».

В той же час суд не погоджується із твердженням позивача, що у порушення ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» була проведена позапланова перевірка діяльності ПрАТ «ММК імені Ілліча», оскільки за вказаною нормою однією з підстав здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу. При цьому позаплановий захід у такому разі здійснюється за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Також суд вказує, що формальна невідповідність бланків протоколу та постанови із тими, що затверджені «Інструкцією з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення» відповідно до п. 5.1, 5.2 такої Інструкції, сама по собі не може бути підставою для скасування постанови від 30 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 .

Підсумовуючи, суд зазначає, що оскільки під час судового розгляду не було добуто жодних доказів порушення ОСОБА_1 ст. 82 КУпАП, то вказане виключає наявність у діях позивача складу такого правопорушення.

З огляду на викладене, суд дійшов переконання, що за відсутності достатності доказів, в судовому засіданні було підтверджено доводи позивача про відсутність факту порушення ним вимог Закону України «Про відходи», що свідчить про неправомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 82 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Враховуючи перелічене, суд встановив, що постанова від 30 січня 2020 року № 2/2-1 підлягає скасуванню, а через відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, провадження по справі за ст. 82 КУпАП відносно ОСОБА_1 також підлягає закриттю.

Керуючись ст. 286 КАС,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 3-я особа: державний інспектор з охорони навколишнього середовища, Тищенко Сергій Вікторович, - задовольнити.

Постанову № 2/2-1 від 30 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення ст. 82 КУпАП, винесену державним інспектором з охорони навколишнього середовища, Тищенко С. В., - скасувати.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.82 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення на підставі ч. 4 ст. 286 КАС може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення як до Першого апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області, так й безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, в тому числі в разі його пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено та підписано 16 березня 2020 року.

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає: АДРЕСА_1 .

відповідач: Державна екологічна інспекція України, , розташоване: м. Київ, пров. Новопечерський 3 корпус 2.

Суддя