Справа № 1716/2165/2012
Суддя: Сидоренко С.М.
Дата ухвалення: 2012-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1716/2165/2012
Номер провадження 2-а/1716/193/2012
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2012 року

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області, як адміністративного суду, Сидоренко С.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати йому допомоги на оздоровлення за 2012 рік у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, та стягнути з відповідача на його користь недоплачену йому щорічну допомогу до 5-го травня за 2012 рік, як інваліду війни Ш групи в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, та стягнути з відповідача грошову компенсацію у сумі 75 відсотків середньої вартості путівки, замість путівки до санаторію, профілакторію або будинку відпочинку. Як зазначає позивач, він має статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до першої категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 05.07.2002 року Рівненською облдержадміністрацією.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є інвалідом ІІІ групи захворювання, пов`язаного з наслідками Чорнобильської катастрофи. У відповідності до положень ст.48 Закону України Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивін має право на щорічну грошову допомогу на оздоровлення в розмірі який дорівнює п`ять мінімальних заробітних плат, що і стало підставою для звернення до суду. Та, оскільки він має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 11.07.2002 року), відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 7 мінімальних пенсій за віком.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, правова позиція відповідача викладена в письмових запереченнях поданих відповідачем. Згідно заперечення на позов, відповідач позов не визнає і просить повністю відмовити у задоволені позову.

Суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Відповідно до положень ст.13 Закону України Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи - держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за: 1) пошкодження здоров`я або втрату працездатності громадянами та їх дітьми, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; 2) втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою; 3) матеріальні втрати, що їх зазнали громадяни та їх сім`ї у зв`язку з Чорнобильською катастрофою, відповідно до цього Закону та інших актів законодавства України. На державу покладаються також зобов`язання щодо своєчасного медичного обстеження, лікування і визначення доз опромінення учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Для встановлення пільг і компенсацій Законом визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - відносяться до першої категорії.

Позивач по справі має статус ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та як постраждала особа віднесений до першої категорії, що підтверджується посвідченням серії серії НОМЕР_1 , виданим 05.07.2002 року Рівненською облдержадміністрацією.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 року Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи- громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлені розміри щорічної допомоги на оздоровлення, а саме інвалідам І та ІІ групи 120 грн.

Законом України Про внесення змін і доповнень до Закону України Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 06.06.1996 року частина четверта статті 48 Закону була викладена у наступній редакції:

Щорічна допомога на оздоровлення виплачується в таких розмірах: Інвалідам І і ІІ групи п`ять мінімальних заробітних плат; інвалідам ІІІ групи, дітям інвалідам чотири мінімальні заробітні плати; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії - п`ять мінімальних заробітних плат; учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії - три мінімальні заробітні плати; кожній дитині, яка втратила внаслідок Чорнобильської катастрофи одного з батьків три мінімальні заробітні плати; евакуйованим із зони відчуження у 1986 році, включаючи дітей, - три мінімальні заробітні плати. Частина сьома зазначеної статті передбачає, що розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

В 1999 році Законом України Про внесення змін до деяких законів України щодо здійснення окремих виплат органами соціального захисту населення, перше речення частини п`ятої було викладено в новій редакції: Щорічна допомога на оздоровлення виплачується громадянам за місцем їх проживання органами соціального захисту населення. Законом України Про державний бюджет України на 2007 рік п. 30 ст. 71 було зупинено на 2007 рік виплати компенсацій і допомог у розмірах відповідно до мінімальної заробітної плати. Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, зазначений пункт визнаний таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним). Дія зазначеної норми скасована.

Законом України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українибуло прийнято нову редакцію ст. 48 Закону, а саме: Одноразова компенсація учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, та сім`ям, які втратили годувальника із числа осіб, віднесених до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, та смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, щорічна допомога на оздоровлення виплачується в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Рішенням Конституційного суду України № 10- рп/2008 від 22.05.2008 року, положення Закону України Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів Українивизнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення судом цього рішення.

Таким чином, положення ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофив редакції закону від 06.06.1996 року, дія якої відновлена рішенням Конституційного Суду України, суперечить Постанові Кабінету Міністрів України № 562 від 12.07.2005 р., стосовно розміру виплати компенсації на оздоровлення гарантованих державою.

Судом встановлено, що відповідач при визначенні розміру щорічної допомоги на оздоровлення особам, що постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС керувався положеннями Постанови Кабінету Міністрів № 562 від 12.07.2005 року. В своїй діяльності державні установи повинні керуватися насамперед Конституцією України та законами України, у даному випадку положення нормативно правового акту суперечить положенню закону, тому відповідач мав керуватися положеннями закону, який має вищу юридичну силу, та при визначенні розміру щорічної компенсації на оздоровлення, виходити з положення ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

При викладених обставинах суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, визнати дії відповідача неправомірними та зобов`язати відповідача здійснити виплату щорічної допомоги на оздоровлення за 2012 рік у відповідності до розмірів встановлених ст.48 Закону України Про соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофивід 06.06.1996 року, тобто у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, встановлених на день проведення виплати.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є інвалідом Ш групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 11.07.2002 року.

Частиною 4 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено виплату щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня інвалідам війни Ш групи у розмірі семи мінімальних пенсій за віком.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, оскільки Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має вищу юридичну силу над урядовими нормативними актами то при вирішенні даного спору, щодо визначення розміру щорічної допомоги до 5 травня підлягають застосуванню саме положення ст.13 вказаного Закону, а не постанови Кабінету Міністрів України.

За чинним законодавством розмір мінімальної пенсій за віком визначено лише за правилами ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, так як іншого нормативно правового акта, який би визначив цей розмір або встановлював інший розмір, немає.

Враховуючи наведене, вважаю, що слід визнати протиправними дії відповідача щодо недоплати позивачу щорічної разової допомоги до 5 травня за 2012 рік та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня позивачу у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, встановленого ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та провести відповідні виплати у відповідності до ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплаченої суми за 2012 рік.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про розмір та порядок виплати компенсації вартості санаторно-курортного лікування особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, за 2005-2007 роки" від 01.10.2008 року №885, передбачається, що виплата компенсації здійснюється за умови подання зазначеною особою відповідної заяви та фінансового документа, що підтверджує оплату санаторно-курортного лікування за власні кошти.

Оскільки згідно заперечень відповідача, позивач до Управління праці та соціального захисту населення Рівненської РДА, щодо виплати компенсації за невикористану путівку не звертався, так як і за путівкою не санаторно-курортне лікування, тому позовна вимога позивача про стягнення з відповідача грошової компенсації у сумі 75 відсотків середньої вартості путівки, замість путівки до санаторію, профілакторію або будинку відпочинку не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 6-14, 17, 19, 99, 100, 122, 159-163 КАС України, ст.ст. 92, 152 Конституції України, ст. ст. 13, 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, Рішенням Конституційного суду України № 6-рп/2007 від 09.07.2007 року, Рішенням Конституційного суду України № 10- рп/2008 від 22.05.2008 року, Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до про визнання дій неправомірними та зобов"язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації, яка полягає у невиплаті допомоги на оздоровлення у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат та щорічної разової допомоги до 5 травня за 2012 рік.

Зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на оздоровлення у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат за 2012 рік.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Рівненської районної державної адміністрації здійснити перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, встановленого ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та провести відповідні виплати у відповідності до ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням виплаченої суми за 2012 рік .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова підлягає до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сидоренко С.М.