Справа № 821/234/17
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2020 року

Київ

справа №821/234/17

адміністративне провадження №К/9901/5590/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі №821/234/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління Міністерства внутрішніх справ України у Херсонській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 31 серпня 2016 року №51707482 про закінчення виконавчого провадження.

Позов мотивовано тим, що постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 31 травня 2016 року у справі №821/547/16 зобов`язано УМВС України в Херсонській області ознайомити та надати тексти наказів начальника Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області №179 від 14 травня 2014 року, №236 від 04 липня 2014 року та тексти наказів начальника УМВС України в Херсонській області №110 від 26 червня 2014 року, №244 від 22 грудня 2014 року в частині, що стосується ОСОБА_1 . Постановою державного виконавця від 20 липня 2016 відкрито виконавче провадження ВП №51707482, актом державного виконавця від 25 серпня 2016 року при примусовому виконанні виконавчого листа №821/547/16 від 08 липня 2016 року встановлено, що представником УМВС України в Херсонській області надано ОСОБА_1 тексти наказів начальника Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області №179 від 14 травня 2014 року та тексти наказів начальника УМВС України в Херсонській області №110 від 26 червня 2014 року, №244 від 22 грудня 2014 року в частині, що стосується ОСОБА_1 . Щодо наказу начальника Новокаховського МВ УМВС України в Херсонській області №236 від 04 липня 2014 року зазначено, що його знищено в Новокаховському МВ УМВС України в Херсонській області, про що складено акт №16736 від 06 листопада 2015 року. Позивач 02 липня 2016 року звернувся до відповідача з запитом про причини невиконання рішення суду в частині ознайомлення з текстом наказу №236 від 04 липня 2014 року, на який отримав відповідь про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». Позивач не погодився з правомірністю закриття виконавчого провадження з наведених відповідачем підстав та звернувся до суду з відповідним позовом.

Херсонський окружний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року позов задовольнив.

Судове рішення першої інстанції обґрунтовано тим, що норми Закону України «Про виконавче провадження» прямо закріплюють за державним виконавцем обов`язок у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії двічі винести постанову про накладення штрафу на боржника та в обов`язковому випадку внести подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. Ці дії є обов`язковими та лише їх сукупність може передувати винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження з підстав передбачених пунктом 11 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження». Суд дійшов висновку, що при винесенні постанови від 31 серпня 2016 року ВП №51707482 державний виконавець порушив норми Закону України «Про виконавче провадження», а тому постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Одеський апеляційний адміністративний суд постановою від 20 червня 2017 року скасував постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року та ухвалив нове рішення, яким відмовив у задоволенні позовних вимог.

Судове рішення апеляційної інстанції мотивовано тим, що за невиконання без поважних причин виконавчого документу законодавцем передбачено настання негативних наслідків для боржника (накладення штрафних санкцій, звернення до правоохоронних органів). В свою чергу, настання таких наслідків можливе лише за умови невиконання виконавчого документу без поважних причин у наданий виконавцем строк. При цьому, суд вважає, що факт знищення Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області спірного наказу є поважною причиною, яка підтверджує неможливість УМВС України в Херсонській області ознайомити позивача з його текстом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що часткове невиконання судового рішення боржником з незалежних від нього обставин, відповідно до положень статей 75, 89 та 90 Закону України «Про виконавче провадження», не надає державному виконавцю підстав для прийняття постанови про накладення штрафу та звернення до правоохоронних органів.

На зазначене рішення позивач подав касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2017 року скасовано, а справу №821/234/17 направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року апеляційну скаргу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області залишено без задоволення, а постанову Херсонський окружний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року без змін.

Під час нового розгляду суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність поважних причин, які б зумовлювали можливість невиконання державних виконавцем приписів статті 89 Закону України «Про виконавче провадження», а тому судом першої інстанції правомірно скасовано оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження.

Такий висновок суду апеляційної інстанції ґрунтується на тому, що в Акті про відібрання на знищення та знищення документів у Новокаховському МВ УМВС України в Херсонській області від 06 листопада 2015 року зазначено про відібрання для знищення та знищення Наказів МВ про покарання за період з 21 січня 2014 року по 22 грудня 2014 року, термін зберігання яких зазначено - 5 років. Тобто, зазначені накази підлягали знищенню за закінченням термінів зберігання лише у 2019 році. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки наказ від 04 липня 2014 року №236 стосується притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, він повинен зберігатися у особовій справі позивача.

Не погоджуючись з зазначеними судовими рішеннями суду апеляційної інстанцій Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області подало касаційну скаргу.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Стаття 287 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що предметом спору у даній справі є визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

За такого правового врегулювання оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень та встановлених обставин справи і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ.

Правильне застосування судами норм права в межах цієї справи є очевидними не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. В даному випадку, доводи касаційної скарги жодним чином не вказують та не наводять таких обставин, оцінка та аналіз яким був наданий судом апеляційної інстанції під час перегляду судового рішення суду першої інстанції.

З огляду на викладене, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року у справі №821/234/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, третя особа - Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, про визнання протиправною та скасування постанови.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду