Справа № 580/182/20
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року справа № 580/182/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Білоноженко М.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Уманського районного відділу про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2020р. до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Уманського районного відділу (далі - відповідач) в якій позивач просить:

- визнати протиправною відмову управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Уманського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у вклеюванні у паспорт громадянина України у формі книжечки ОСОБА_1 нової фотокартки, що відповідає вікові, у зв`язку із досягненням 25-річного віку.

- зобов`язати управління Державної міграційної служби України в Черкаській області в особі Уманського районного відділу Управління Державної міграційної служби України вклеїти до паспорта ОСОБА_1 (серії НОМЕР_1 від 02.12.2010р.) громадянина України у формі книжечки нову фотокартку, що відповідає вікові, у зв`язку із досягненням 25-річного віку.

В обгрунтування позовних вимог, зазначених у позовній заяві вказано, що відповідач безпідставно відмовив у вклеюванні до паспорта позивача у формі книжечки нової фотокартки у зв`язку із досягненням 25-річного віку. В обгрунтування поданої до відповідача заяви, зазначено, що заявник не дає згоди на оформлення паспорту у вигляді паспортної картки типу ID-1, оскільки вважає за необхідне вести облік щодо неї без будь-якого цифрового ідентифікатора. Крім того, зазначила, що оскаржувана відмова порушує її права, оскільки вона відмовляється від присвоєння собі ідентифікаторів особистості, про що свідчить проставлена, на ст. 9 її паспорта громадянина України, відмітка: має право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 19.09.2018р. у зразковій справі №806/3265/17, а також у постанові Верховного Суду від від 05.12.2019р. №420/270/19, просила задовольнити позов.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.01.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

05.02.2020р., в межах строку встановленого судом, до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не обгрунтовані та зазначено про доцільність відмови в їх задоволенні. В обгрунтування заперечень проти задоволення позовних вимог представником відповідача зазначено, що на звернення позивача у порядку Закону України «Про звернення громадян» їй листом надана відповідь та роз`яснено порядок вклеювання до паспорта громадянина України нової фотокартки. Крім того, звернуто увагу, що позивачем пропущено встановлений термін звернення для вклеювання фотокартки. Рішення про відмову позивачу у вчиненні відповідних дій відповідач не приймав. Зазначає, що чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством передбачено обмін паспорта громадянина України у разі пропуску місячного строку звернення із заявою про вклеювання фотокартки у зв`язку із досягненням 25-річного віку. Позивач такий строк пропустила. Посилання позивача на позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 19.09.2018 у справі №806/3265/17 вважає безпідставним, оскільки воно стосується іншого предмета спору.

17.02.2020р. позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому, серед іншого, зазначено, що відповідач своїми діями перешкоджає реалізації її права на використання паспорта громадянина України у формі книжечки та звернуто увагу, що єдиним способом захисту права на вклеювання фото в паспорт є судове рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач звернулась до Уманського районного відділу УДМС України в Черкаській області із заявою від 12.10.2019р., в якій просила вклеїти фотокартку у паспорт громадянина України у зв`язку із досягненням 25-річного віку (далі Заява). Додатково зазначила, що не дає згоди на обробку персональних даних. До Заяви додано копію паспорта та дві фотокартки розміром 3,5х4,5см.

Судом встановлено, що паспорт громадянина України, виданий Уманським РВ УМВС України в Черкаській області серії НОМЕР_1 позивач отримала 02.12.2010р. Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 У графі "Особливі відмітки" паспорту наявний запис від 02.07.2014р. про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

Листом від 16.10.2019р. №7113-1345/7113.1-19 Уманським районним відділом УДМС України в Черкаській області повідомлено, що оскільки позивач звернулась пізніше як через місяць після досягнення 25-ти річного віку, підстави для вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку із досягненням 25 річного віку - відсутні.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.а ч.1 ст.13, ч. 1 ст. 21 Закону України від 20.11.2012 №5492-VI Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус (далі Закон №5492-VI) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

На час спірних правовідносин чинне Положення про паспорт громадянина України, затверджене постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ (далі Положення №2503-XII).

Згідно з пунктами 3, 5, 7, 8 Положення №2503-XII, паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Записи, вклеювання фотокарток і відмітки у паспорті здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Для вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку подаються паспорт і дві фотокартки зазначеного розміру (п.15 Положення №2503-XII).

Відповідно до п.18 Положення №2503-XII для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку або зміни (переміни) прізвища, імені чи по батькові, встановлення розбіжностей у записах або непридатності паспорта для користування.

Згідно з підп.6 п.6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин), що якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток здійснюється обмін паспорта.

Таким чином, звернення громадянина України з пропущенням встановленого законом строку для чергового вклеєння фотокартки особи відповідного віку викликає обов`язок відповідачів здійснити обмін паспорта.

За результатами розгляду справи по суті, надавши оцінку правомірності відмови відповідача, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що дата народження позивача 20.03.1994р.

З урахуванням вимог п.18 Положення №2503-XII, граничним терміном подання заяви та документів для вклеювання до паспорта нової фотокартки є 20.04.2019р. Оскільки звернення позивача з відповідною заявою до відповідачів відбулось 12.10.2019р., тобто, більше ніж через п`ять місяців після досягнення позивачем 25-річного віку, судом вбачається пропуск позивачем встановленого п.18 Положення №2503-XII місячного терміну.

Пропущення позивачем місячного строку для звернення із заявою для вклеювання до паспорта нової фотокартки відбулося без вини відповідача. Будь-яких належних доказів поважності пропуску місячного строку звернення позивачем до суду не зазначено та до матеріалів справи не додано.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи (заяви позивача) під час звернення до відповідача позивачем не подано оригінал паспорта для вклеювання в нього її фотокартки у зв`язку із досягненням 25-річного віку, натомість подано його копію. Вказана обставина унеможливлює належний розгляд заяви позивача про вклеювання фотокартки.

На підставі зазначеного, оскільки позивачем, під час звернення до відповідачів, не дотримано вимог Положення №2503-XII, суд доходить висновку про обгрунтованість відмови відповідача.

Посилання позивача на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 19.09.2018р. у зразковій справі №806/3265/17, суд вважає не обгрунтованим і не враховує, оскільки предмет спору, що розглядається не відповідає ознакам типовості вказаними у зразковій справі №806/3265/17 та стосується іншого предмета, правовідносин, які не є подібними цій, оскільки предметом розгляду вказаної зразкової справи є видача паспорта громадянина України у формі книжечки.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що відповідач діяв у спосіб, що визначений законодавством України, та у межах своїх повноважень, в зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до положень ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко