Справа № 808/1467/16
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року м. Дніпросправа № 808/1467/16
(суддя Батрак І.В. м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі №808/1467/16 за позовом публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправною та скасування вимоги щодо усунення порушень законодавства,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" 05 травня 2016 року звернулось до суду з адміністративним позовом до Східного офісу Держаудитслужби в якому, просить визнати протиправною та скасувати вимогу відповідача від 07.04.2016 №08-05-14-14/1921 «Щодо усунення порушень законодавства».

Позов обґрунтовано тим, що висновок щодо недоотримання позивачем коштів (доходів) через укладання договорів про відступлення права вимоги є неправомірним та таким, що не відповідає встановленому порядку здійснення розрахунків між членами оптового ринку електричної енергії, за таких умов розрахунок недоотриманих доходів (коштів) не може бути обґрунтованим, достовірним та таким, що ґрунтується на відповідних матеріалах перевірки вихідних даних.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що судовими рішеннями у господарських справах №910/1421/16, №910/1424/16, №910/1417/16, №910/1416/16, №910/2694/16, які набрали законної сили, встановлено порушення вимог законодавства при укладанні договорів про відступлення права вимоги від 22.12.2014 №641214/41, від 22.12.2014 №651214/42, від 12.02.2015 №23, від 12.02.2015 №24 та від 05.01.2015 №01/05150023. Також суд першої інстанції зробив висновок про те, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов`язковою до виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що в межах кримінального провадження органи Держаудитслужби не приймають вимог про усунення порушень. Також позивач зазначає про те, що висновки стосовно збитків зроблено без урахування строків погашення заборгованості позивачем перед ДП «Енергоринок».

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, відповідач посилаючись на її необґрунтованість, просить у її задоволені відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, який підтримав доводи апеляційної скарги, пояснення представника відповідача який заперечував щодо її задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що на виконання ухвал Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2016 по справі №760/21597/15-к (провадження №1-кс/760/889/16) та від 25.02.2016 по справі №760/21597/15-к (провадження № 1-кс/760/2171/16) відповідачем проведено позапланову виїзну ревізію ВАТ «Запоріжжяобленерго», правонаступником якого є ПАТ «Запоріжжяобленерго», за період з 01.12.2014 по 27.01.2016.

Результати ревізії оформлено актом ревізії від 14.03.2016 № 05-21/2, яким встановлено, що внаслідок порушення вимог законодавства завдано звитки на загальну суму 344520522,1 грн., в тому числі: ВАТ «Запоріжжяобленерго» в сумі 29362544,47 грн. та ДП «Енергоринок» в сумі 315157977,63 грн. (т.1 а.с.31-55).

За результатами перевірки відповідачем складено вимогу від 07.04.2016 №08-05-14-14/1921 «Щодо усунення порушень законодавства», у якій вимагалось усунути виявлені порушення законодавства в установленому законодавством порядку. Вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень та недоліків разом із завіреними копіями підтверджуючих первинних, розпорядчих та інших документів надати до Держжфінінспекції в Запорізькій області (т.1 а.с.65-66).

Законність та обгрунтованість вищезазначеної вимоги є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Законом України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» (чинного на час виникнення спірних відносин, а саме час проведення перевірки та винесення оскаржуваної вимоги) визначав статус державної контрольно-ревізійної служби в Україні, її функції та правові основи діяльності.

Відповідно ст. 2 цього Закону головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропозицій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Державний фінансовий контроль реалізується державною контрольно-ревізійною службою через проведення державного фінансового аудита, перевірки державних закупівель та інспектування.

Інспектування здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

Порядок проведення державною контрольно-ревізійною службою державного фінансового аудиту та інспектування встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні» позаплановою виїзною ревізією вважається ревізія, яка не передбачена в планах роботи органу державної контрольно-ревізійної служби і проводиться, у тому числі, у разі надходження доручення щодо проведення ревізій у підконтрольних установах від Кабінету Міністрів України, органів прокуратури, державної податкової служби, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, в якому містяться факти, що свідчать про порушення підконтрольними установами законів України, перевірку додержання яких віднесено законом до компетенції органів державної контрольно-ревізійної служби.

Позапланова виїзна ревізія може здійснюватися лише за наявності підстав для її проведення на підставі рішення суду. Позапланова ревізія підконтрольної установи не може проводитися частіше одного разу на квартал.

Наказом Голови контрольно-ревізійного управління України, Міністерством внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19 жовтня 2006 року №346/1025/685/53 затверджено Порядок взаємодії органів державної контрольно-ревізійної служби, органів прокуратури, внутрішніх справ, Служби безпеки України (далі - Порядок взаємодії).

Цей Порядок взаємодії спрямований на забезпечення ефективної взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби (далі - органи ДКРС) та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України (далі - правоохоронні органи) з питань розгляду звернень правоохоронних органів, призначення, організації та проведення ревізій за ними, передачі їм матеріалів ревізій за власною ініціативою органів ДКРС, зворотного інформування про результати розгляду переданих матеріалів, виділення спеціалістів органів ДКРС, інших питань, що мають місце при виконанні органами ДКРС та правоохоронними органами покладених на них завдань.

Згідно з п. 1.2 Порядку взаємодії він розроблений з урахуванням положень Кримінально-процесуального кодексу України, законів України "Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні", "Про прокуратуру", "Про міліцію", "Про Службу безпеки України", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю", "Про оперативно-розшукову діяльність", Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550, та інших нормативно-правових актів.

Пунктом 2.1 Порядку взаємодії встановлено, що органи ДКРС проводять планові та позапланові виїзні ревізії за зверненнями правоохоронних органів за місцезнаходженням об`єкта контролю відповідно до Закону та Порядку проведення інспектування державною контрольно-ревізійною службою, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550.

Пунктом 5.2. Порядку взаємодії встановлено, що при проведенні ревізії за зверненням правоохоронного органу матеріали ревізії не пізніше десяти робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у випадках надходження заперечень (зауважень) до нього - не пізніше трьох робочих днів після направлення висновків на такі заперечення (зауваження), передаються до правоохоронного органу.

Згідно з п.п. 5.8-5.9 Порядку взаємодії Вичерпну інформацію про прийняте рішення за результатами розгляду переданих органом ДКРС матеріалів ревізії правоохоронний орган направляє відповідному органу ДКРС протягом 30 календарних днів з дня надходження таких матеріалів у формі картки-повідомлення (додаток 1).

Правоохоронний орган, отримавши матеріали ревізії: організовує розгляд матеріалів ревізії з наступним прийняттям відповідного рішення; у разі, якщо на підставі переданої відповідно до абзацу другого пункту 5.3 цього Порядку до правоохоронного органу інформації неможливо прийняти рішення, правоохоронний орган здійснює запит до органу ДКРС про надання інформації з переліком необхідних документів. У разі наявності зазначених у запиті правоохоронного органу документів орган ДКРС протягом 7 робочих днів направляє їх до правоохоронного органу, у іншому випадку повідомляє про їх відсутність.

Одночасно з прийняттям рішень щодо кожного матеріалу ревізії правоохоронний орган у межах компетенції вирішує питання про усунення порушень законодавства та/або відшкодування матеріальної шкоди (збитків) і вживає заходів щодо усунення причин і умов, які сприяли їх учиненню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №500 затверджено Порядок проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією , її міжрегіональними територіальними органами (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання.

Положення пунктів 5.8-5.9 Порядку взаємодії, а також пункту 48 Порядку № 550 визначають особливості реалізації повноважень контролюючих органів за наслідком проведення ревізій за зверненнями правоохоронних органів. Так, у разі проведення ревізії, зокрема на підставі звернення правоохоронних органів, на підставі рішення суду матеріали таких ревізій у визначені в пункті 46 цього Порядку строки передаються до правоохоронних органів. У пункті 5.9 Порядку взаємодії деталізовано, що одночасно з прийняттям рішень щодо кожного матеріалу ревізії правоохоронний орган у межах компетенції вирішує питання про усунення порушень законодавства та/або відшкодування матеріальної шкоди (збитків) і вживає заходів щодо усунення причин і умов, які сприяли їх учиненню.

Відтак при проведенні позапланової ревізії за зверненням правоохоронних органів, в межах кримінального провадження, органи Держаудитслужби не приймають вимог про усунення порушень, такі повноваження надані безпосередньо правоохоронним органам, і здійснюються в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №817/2016/17 (К/9901/63211/18), від 18.12.2019 року у справі №813/1826/13-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Враховуючи те, що позапланову виїзну ревізію ВАТ «Запоріжжяобленерго» відповідачем проведено на виконання ухвал Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2016 по справі №760/21597/15-к (провадження №1-кс/760/889/16) та від 25.02.2016 по справі №760/21597/15-к (провадження № 1 -кс/760/2171/16), тобто, в межах кримінальних проваджень, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що відповідач не повинен був приймати вимогу про усунення порушень, оскільки такі повноваження надані безпосередньо правоохоронним органам, і здійснюються в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, як наслідок вимога від 07.04.2016 №08-05-14-14/1921 «Щодо усунення порушень законодавства» підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3445 грн. судового збору, з розрахунку 2067 грн. - судовий збір сплачений при поданні апеляційної скарги та 1378 грн. (т.1 а.с.72) судовий збір сплачений за подання позовної заяви.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції зробив висновок про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови, якою позов слід задовольнити.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі №808/1467/16 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Державної фінансової інспекції в Запорізькій області від 07.04.2016 року №08-05-14-14/1921 «Щодо усунення порушень законодавства».

Стягнути з Східного офісу Держаудитслужби за рахунок його бюджетних асигнувань на користь публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" сплачений судовий збір у розмірі 3445 (три тисячі чотириста чорок п`ять) гривень.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 12 березня 2020 року.

Повне судове рішення складено 13 березня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко