Справа № 722/283/20
Суддя: Унгурян С. В.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 722/283/20
Номер провадження 2-а/722/2/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області та начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Березана Сергія Миколайовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище адміністративним позовом.

Посилався на те, що 14.02.2020 року начальником СРПП №3 Сокирянського ВП КВП ГУНП в Чернівецькій області Березаном С.М. відносно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки він нібито керував транспортним засобом в якому не освітлювався лівий задній покажчик стоп сигналу, чим порушив пункт 31.6 ПДР України.

Вважає, що постанова інспектора винесена з грубим порушенням вимог закону, без складення протоколу про адміністративне правопорушення, з порушенням його процесуальних прав.

Окрім цього, інспектором патрульної поліції, було проігноровано його заперечення щодо не вчинення ним правопорушення, справа була розглянута безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцезнаходженням територіального підрозділу, у відповідності до роз`яснень наданих Конституційним судом України в рішенні від 26.05.2015 року.

Просив скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення серії ДПО №486994 від 14.02.2020 року, а провадження у справі закрити.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте 28.03.2020 року через канцелярію суду звернувся з клопотанням провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі з наведених в позові підстав.

Представник відповідача №1 - Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, натомість 27.02.2020 року надіслав до суду відзив на позов, в якому проти його задоволення заперечив та зазначив, що 14.02.2020 року о 07 год. 40 хв. Поліцейським СРПП Сокирянського ВП ГУНП в Чернівецькій області Березаном С.М., під час патрулювання, було виявлено, що водій автомобіля ВАЗ 21102 ДНЗ НОМЕР_1 рухався на автодорозі Р-63 77 км.+600 м., в темну пору доби з непрацюючим заднім покажчиком стоп сигналу, чим порушив п.31.6 ПДР України.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення інспектор поліції Березан С.М. діяв в межах та порядку визначеного законом, будь яких порушень прав позивача не допустив.

Відповідач №2 начальник СРПП №3 Сокирянського ВП КВП ГУНП в Чернівецькій області Березан С.М., будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзив на позов не подав, натомість звернувся до суду з заявою провести розгляд справи без його участі та надав матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в яких фактично міститься оскаржувана постанова та диск із відеозаписом.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, у відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, встановивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 14.02.2020 року начальником СРПП №3 Сокирянського ВП КВП ГУНП в Чернівецькій області Березаном С.М. відносно позивача ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 14.02.2020 року о 07 год. 40 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 21102 ДНЗ НОМЕР_1 по автодорозі Р-63 77 км.+600 м., в якого не освітлювався лівий задній покажчик стоп сигналу, чим порушив п.31.6 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

Стаття 1 КУпАП передбачає, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Згідно п.9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Статтею ст.251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Верховний Суд в постанові по справі №337/3389/16-а (2-а/337/154/2016) від 30.05.2018 року зазначив, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Стаття 77 КАС України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, в наданому відповідачем №2 диску із відеозаписом міститься лише фрагмент відео, на кому на вимогу поліцейського водій автомобіля ВАЗ 21102 ДНЗ НОМЕР_1 демонструє роботу стоп сигналів. Лівий покажчик стоп сигналу на вказаному автомобілі не працював.

При цьому, будь-яких належних та допустимих доказів, в тому числі відеозапису саме факту вчинення позивачем ОСОБА_1 порушення інкримінованого йому пункту ПДР України, відповідачами суду надано не було.

Окрім цього, у винесеній інспектором постанові не вказано технічний засіб, яким здійснено фіксацію правопорушення, що є порушенням норм ст.283 КУпАП, про що у вказаній вище постанові зазначив Верховний Суд.

Оскільки відповідачами не доведено факту вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а також беручи до уваги наведені недоліки винесеної постанови суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Доводи позивача щодо не складення інспектором поліції на місці зупинки протоколу про адміністративне правопорушення суд також вважає необґрунтованими, оскільки згідно ч.2 ст.258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Доводи позивача з приводу порушення інспектором Березаном С.М. вимог закону в частині винесення ним постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно нього безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем розташування територіального підрозділу органу національної поліції, із врахуванням Рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року суд вважає безпідставними з огляду на те, що в ході розгляду справи позивачем ОСОБА_1 не заявлялися клопотання про його відкладення, що давало б підстави інспектору не здійснювати його розгляд на місці зупинки автомобіля.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведені норми закону та встановлені обставини суд вважає, що ОСОБА_1 незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП, а тому винесена відносно нього постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 245, 251-252, 280 КУпАП, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст.ст. 2-14, 241-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО №486994 від 14.02.2020 року, винесену начальником сектору реагування патрульної поліції №3 Сокирянського відділення поліції Кельменецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області Березаном Сергієм Миколайовичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Сербичани Сокирянського району Чернівецької області - визнати незаконною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Сербичани Сокирянського району Чернівецької області - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Унгурян С.В.