Справа № 2-а-1853/11
Суддя: Сидоренко С.М.
Дата ухвалення: 2011-12-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Рівне, вул.Дубенська 25-Б, тел: (0362) 22-25-06
Справа № 2-а-1853/11
Номер рядка звіту 101
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2011 року

Суддя Рівненського районного суду Рівненської області, як адміністративного суду, Сидоренко С.М., розглянувши в порядку скороченого провадження справу за позовом ОСОБА_1 до про визнання неправомірними дій та зобов"язання до перерахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Рівненської районної ради про визнання відмови протиправною, зобов`язання нарахувати допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідач не скористався своїм правом щодо подачі заперечень в установлений строк після відкриття скороченого провадження, хоча копія ухвали про відкриття скороченого провадження та копія позову з додатками направлена судом відповідачу з наданням строку для письмових заперечень або визнання позову.

Розглянувши доводи викладені позивачем, дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити з огляду на таке.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народжання що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Позивачу призначена допомога по догляду за дитиною, згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням .

Відповідно до ст. 43 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням (в редакції, що діяла до 2008 року), допомога по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку надається застрахованій особі у розмірі, що встановлюється правлінням Фонду, але не менше розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом .

Таким чином, позивач у відповідності до вимог вказаних нормативних актів має право на отримання державної допомоги по догляду за дитиною в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом. Виплати повинні проводитись на кожну дитину.

Законом України від 28.12.2007 р. N 107-VI були внесені зміни до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, а зокрема була виключена ст.43 названого закону, яка передбачала виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в розмірі прожиткового мінімуму. Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 р. N 10-рп/2008 названі вище зміни внесені підпунктом 12 пункту 25 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. N 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Рішення Конституційного Суду України у цій справі має преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними. Положення статей відповідних законів, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вищеназваних рішень, а саме з 22.05.2008року.

Отже починаючи з 22.05.2008 року відновлено в повному обсязі дію ст. 43 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, таким чином з часу призначення їй допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку позивач набула право на отримання цієї допомоги відповідно до вказаної статті, в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. З огляду на викладене, позовні вимоги в межах строку позовної давності, з урахуванням поновлення строку, а саме з 28 квітян 2011 року по час постановлення рішення судом підлягають задоволенню.

Згідно з ч.3 статті 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому, державна допомога сім`ям з дітьми та інші види соціальних виплат, що є єдиним джерелом існування не можуть бути нижче від прожиткового мінімуму, який встановлюється законом. Оскільки величина прожиткового мінімуму для кожної вікової та соціальної групи, в т.ч. і для неповнолітніх та малолітніх осіб, щорічно визначається Законами України на відповідні часові періоди, посилання відповідача на відсутність законодавчо визначеного розміру прожиткового мінімуму є безпідставною.

Суд вважає необхідним визначити, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань, тобто посилання суб`єктами владних повноважень на відсутність коштів, як на причину невиконання своїх зобов`язань, не приймається до уваги. Так, у справах Кечко проти Українита Бурдов проти РосіїЄвропейський Суд з прав людини констатував, що не приймає аргумент Уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатись на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ч. 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів правомірність його бездіяльності, яка полягає у невиплаті позивачу державної допомоги у встановленому законом розмірі. У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до про визнання неправомірними дій та зобов"язання до перерахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову відповідача призначити та виплачувати ОСОБА_1 допомогу по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку.

Зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по державній допомозі по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, починаючи з 28 квітня 2011 року та з 11 травня 2011 року з врахуванням виплат, проведених протягом цього часу та зміни розміру прожиткового мінімуму.

Присудити з Державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 03, 40 грн.

Постанова підлягає до негайного виконання.

Постанова може бути оскаржена сторонами до Житомирського апеляційного адміністративного суду через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя Сидоренко С.М.