Справа № 460/1276/19
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1276/19 пров. № А/857/2082/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.,

за участі секретаря судового засідання Ігнатищ Л.М.,

представника позивача Красовського В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області на додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року (додаткове рішення ухвалене у м. Рівне, судом під головуванням судді Недашківської К.М., дата складання повного тексту рішення 09 січня 2020 року) у справі № 460/1276/19 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною і скасування постанови, суд -

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

В травні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом, яким просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №РВ423/953/000116/НП-ФС від 02.05.2019, відповідно до якої на позивача накладено штраф у розмірі 417300 грн. 00 коп.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 02 травня 2019 року №РВ423/953/000116/НП-ФС. Стягнуто на користь позивача суму судового збору у розмірі 4173 (чотири тисячі сто сімдесят три) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління Держпраці у Рівненській області ().

20 грудня 2019 року представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката (а.с.171-174).

23 грудня 2019 року відповідач подав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, де зазначено, що відповідач заперечує проти заявленого розміру витрат на адвоката, оскільки заявлена сума у розмірі 16000,00 грн є значно завищеною та неспівмірною з предметом спору. Зазначає, що представнику не знадобилося такого обсягу часу для підготовки процесуальних документів, як вказано у розрахунку позивача. Крім того вказав, що надана квитанція про оплату витрат на правничу допомогу містить відомості щодо платника ОСОБА_2 , який не має жодного відношення до справи. Просив суд зменшити розмір заявлених витрат (а.с.198-199).

Додатковим рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року заяву представника фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - адвоката Красовського В.Б. про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання судових витрат в адміністративній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови задоволено.

Стягнуто на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) грн. 00 (нуль) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління Держпраці у Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Лермонтова, 7; ).

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу відмовити.

На обґрунтування апеляційних вимог відповідач посилається на те, що заявлена сума у розмірі 16000,00 грн є значно завищеною та неспівмірною з предметом спору. Зазначає, що представнику не знадобилося такого обсягу часу для підготовки процесуальних документів, як вказано у розрахунку позивача, оскільки як відомо суду доводи представника позивача були побудовані на іншій пов`язаній з цією справою яку супроводжувало адвокатське бюро «Миколи Бляшина» в особі адвоката Красовський В.Б. Крім того зазначив, що надана квитанція про оплату витрат на правничу допомогу містить відомості щодо платника, платником вказано ОСОБА_2 , який не має жодного відношення до даної справи.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що оплата ОСОБА_2 за ФОП ОСОБА_1 проведена на підставі договору- доручення від 10.12.2019року, укладеного ФОП ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 та акту передачі грошових коштів в сумі 16000грн для здійснення оплати наданих правових послуг. Вказує, що вказана категорія справи віднесена судом до справ значної складності. В ході надання позивачу правової допомоги проаналізовано значний обсяг національного законодавства та практики Європейського Суду з прав людини. Обсяг затраченого часу на надання правової допомоги у даній справі відповідає ступеню складності цієї справи. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень на електронну пошту, зазначену даним учасником справи, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. В судове засідання не прибув, подав клопотання про розгляд справи без його участі. Клопотань про відкладення слухання справи не направляв.

ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що першим заступником начальника Управління Держпраці у Рівненській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 02.05.2019 №РВ423/953/000116/НП-ФС, якою на позивача накладено штраф у розмірі 417300,00 грн. за порушення законодавства про працю у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці: ненадання доступу до виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця: виробничі, адміністративній приміщення за адресою: 35740, Рівненська область, Здолбунівський район, смт. Мізоч, вул. Б. Хмельницького, 28, (далі іменується - Постанова №РВ423/953/000116/НП-ФС) (а.с.20).

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернулася до суду з адміністративним позовом. Враховуючи, що позивач скористався правової допомогою для розгляду даної справи, представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.

ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надані належні та допустимі докази понесення ним витрат на правничу допомогу адвоката, які є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Досліджуючи доводи відповідача з приводу завищеного розміру судових витрат, які понесені позивачем на правову допомогу, які присуджені з відповідача на користь позивача, то колегію суддів враховано наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст.132 КАС України).

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України.

За змістом пункту першого частини третьої, четвертої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Відповідно до пункту другого ч. 3 ст. 134 КАС України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст.134 КАС України)..

Гонорар адвоката формується з дотриманням вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року самостійно адвокатом.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та статей 28, 29,30 Правил Адвокатської етики, затвердженої звітно-виборним З`їздом адвокатів України 09.04.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правничої (правової) допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю.

За змістом частин 7, 9 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 269 рішення у цій справі ЄСПЛ зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надані суду:

1.Договір про надання правової допомоги від 15.04.2019, відповідно до якого Адвокатське бюро «Миколи Бляшина» зобов`язується здійснювати захист, представництво та надавати іншу правову допомогу Клієнту - фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 в обсязі та на умовах, вказаних у цьому Договорі та додатках до нього: надавати правову допомогу у формі представництва та захисту у судових справах; надавати консультації і роз`яснення з правових питань, правову інформацію; складання документів правового характеру у будь-яких судових справах за участю Клієнта; а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання Договору; вартість правової допомоги визначається з урахуванням складності справи, кваліфікації Захисника, витраченого Захисником часу на виконання доручення і вказується в додатку чи рахунку; сума гонорару є розумною та може бути змінена у разі зміни ставок Захисника та/або обсягу правової допомоги (а.с.175);

2. Додатком №3 до Договору від 15.04.2019, згідно якого: сторонами з урахуванням принципу свободи договору погоджено, що розмір гонорару за договором про надання правової допомоги від 15.04.2019 за представництво в суді та професійну правничу допомогу щодо захисту прав Клієнта, пов`язану зі справою за адміністративним позовом до Управління Держпраці у Рівненській області про скасування постанови про накладення штрафу №РВ423/953/000116/НП-ФС від 02.05.2019 року, включаючи підготовку позовної заяви, збір та доказів, складання та оформлення відповіді на відзив, представництво в суді першої інстанції до завершення вирішення судової справи в суді цієї інстанції по суті, становить 16 000 грн без ПДВ (а.с.176).

3.Додаток до Договору від 15.04.2019, згідно якого: сторонами погоджено, що базовою формою винагороди (гонорару) за Договором про надання правової допомоги є погодинна оплата; окрім базової форми оплати Сторони можуть застосувати іншу форму виплати винагороди - фіксовану, в залежності від результату, за певну виконану роботу чи іншу форму відповідно до тарифів Захисника, з якими Клієнт ознайомлений та згідний; Сторонами погоджено такі погодинні ставки: «Директор» - 1100,00 грн. / год., «Адвокат» - 1000,00 грн. / код., «Помічник адвоката» - 600,00 грн. / год.; Рахунок виставляється, як правило, в останній робочий день місяця, в якому надавалася правова допомога, якщо інше не передбачено Сторони; сума до оплати (гонорар) за надані послуги за певний період визначається як добуток шляхом множення кількості годин, витрачених на виконання доручень та завдань, на розмір погодинної ставки залученого фахівця; кількість витраченого часу вказується в Акті, що підписують Сторони (а.с.177);

4. Акт приймання-передачі наданої правової допомоги №03/19/АНЄ від 10.12.2019, відповідно до якого: захисник, за завданням Клієнта, належно виконав зобов`язання щодо збору доказів; підготовки позовної заяви; підготовки відповіді на відзив; підготовки до розгляду та представництва інтересів під час судового засідання у Рівненському окружному адміністративному суді по справі №460/1276/19, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги; кількість часу, витраченого адвокатами складає - 18,5 год.; період надання правової допомоги - травень - грудень 2019 року; розмір гонорару становить 16000,00 грн.; вказаний акт є підставою для сплати гонорару (а.с.179);

5. квитанція від 13.12.2019 №0.0..1 про сплату позивачем вартості правничої допомоги адвоката у розмірі 16000 грн. 00 коп.; призначення платежу - оплата згідно рахунку №03/19-АНЄ від 10.12.2019 (а.с.180);

6. рахунок ;03/19-АПЄ від 10.12.2019року (а.с.181);

7. звіт про розмір витрат на правову допомогу та детальний опис наданої правової допомоги позивачу у даній справі (а.с. 182-183).

Апеляційний суд критично ставиться до аргументів скаржника, що платником за квитанцією №0.0..1 є ОСОБА_2 , оскільки у даній квитанції вказано призначення платежу - оплата згідно рахунку №03/19-АНЄ від 10.12.2019 від ФОП ОСОБА_1 .

Окрім того, оплата вартості правничої допомоги адвоката гр. ОСОБА_2 за ФОП ОСОБА_1 проведена на підставі договору- доручення від 10.12.2019року та акту передачі ФОП ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 16000грн для здійснення гр. ОСОБА_2 оплати наданих правових послуг адвоката у цій справі.

Щодо доводів скаржника про те, що представнику не знадобилося такого обсягу часу в кількісному виразі для надання правової допомоги позивачу, оскільки як відомо суду доводи представника позивача були побудовані на іншій пов`язаній з цією справою яку супроводжувало адвокатське бюро «Миколи Бляшина» в особі адвоката Красовський В.Б., апеляційний суд зазначає наступне.

Згідно вказаних вище норм КАС України, обов`язок доведення не співмірності понесених витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на вказане, відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний був навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів стосовно того, що адвокатське бюро «Миколи Бляшина» супроводжувало аналогічну за предметом, правовими підставами та змістом справу, а тому представнику позивача не знадобилося зазначеного обсягу часу для надання правової допомоги у вказаній справі, які приведені вказано у звіті про розмір витрат на правову допомогу та детальному описі наданої правової допомоги позивачу у даній справі (а.с. 182-183). Колегія суддів зазначає, що справа яку супроводжувало адвокатське бюро «Миколи Бляшина» №460/1208/19 була пов`язаною з оскарженням наказу відповідача стосовно проведення інспектування (перевірки) позивача, натомість вказана справа стосується притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 417300 грн. 00 коп. Приведені позивачем підстави та доводи у даній справі є відмінними від підстав та доводів, приведених у справі №460/1208/19.

Водночас, відповідачем як суб`єктом владних повноважень не надано та не приведено суду фактичних доказів, які б підтверджували обставини стосовно того, числове вираження часу затраченого на надання правової допомоги у цій справі є завищеним. При цьому, судом враховано обставини, що вказана справа не є типовою та потребувала значного обсягу часу для аналізу законодавства, судової практики для підготовки процесуальних документів.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, та стягнення на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 суми витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 16000 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління Держпраці у Рівненській області.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.

В ході розгляду апеляційних скарг, позивачем заявлено клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді двох апеляційних скарг відповідача у розмірі 3500 грн. До вказаного клопотання долучено:

Додаток №4 до договору про надання правової допомоги від 15.04.2019;

копію рахунку №01/20-АОМ від 04.03.2020року;

проміжний звіт з описом наданої правової допомоги; платіжний документ №110 від 04.03.2020 року.

За даними вказаних документів, позивачу надана правова допомога у вигляді підготовки відзиву на апеляційні скарги відповідача, підготовки додаткових пояснень та підготовки до розгляду та представництва інтересів в суді апеляційної інстанції. Загальний обсяг часу на правничу допомогу становить 6.30 год, що з розрахунку договірної вартості 500 грн за годину складає 3500 грн.

Відповідачем не надано та не приведено суду фактичних доказів, які б підтверджували обставини стосовно того, числове вираження часу затраченого на надання правничої допомоги при розгляді двох апеляційних скарг у цій справі є завищеним та /або є завищеним є договірна вартість одиниці часу надання правничої допомоги. При цьому судом враховано, що загальний розмір правничої допомоги в процентному вираженні в суді першої та апеляційної інстанцій становить 4,67 % від суми позову. При цьому, вказана справа не відноситься до переліку типових справ, а відтак потребувала значного обсягу часу для аналізу приведених позивачем доводів з урахуванням чинного законодавства та судової практики для підготовки процесуальних документів. Зважаючи на обумовлене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача про присудження на його користь витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 134, ст. 139, ст. 252, ст. 308, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328, ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Рівненській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року у справі № 460/1276/19 - залишити без змін.

Присудити на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління Держпраці у Рівненській області (33028, місто Рівне, вулиця Лермонтова, 7; ) суму витрат на правничу допомогу при розгляді апеляційних скарг Управління Держпраці у Рівненській області у розмірі 3500 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 12 березня 2020 року.