Справа № 320/833/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/833/19 Головуючий у 1 інстанції: Терлецька О.О.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Мельничука В.П.

Федотова І.В.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області , в якому просила:

- визнати протиправними дії Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області при проведенні перерахунку недоотриманих ОСОБА_1 сум пенсії, призначеної, на виконання рішення по справі №2-а-97/2010, з встановленням кінцевого терміну 28 лютого 2011 р.;

- зобов`язати Баришівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату недоотриманих сум пенсії, призначеної, на виконання рішення по справі №2-а-97/2010, з врахуванням раніше проведених виплат, в тому числі, з 01 березня 2011 року на виконання рішення по справі №2-а-820/2011 і Державним Казначейством України (38327,55 грн.) з нарахуванням компенсації втрати частини доходів за період з 01 березня 2011 р. по 26 грудня 2011 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області при проведенні перерахунку недоотриманих сум ОСОБА_1 пенсії, призначеної на виконання рішення по справі №2-а-97/2010 з встановленням кінцевого терміну 28 лютого 2011 р. Зобов`язано Баришівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату недоотриманих сум пенсії, призначеної на виконання рішення по справі №2-а-97/2010 з врахуванням раніше проведених виплат в тому числі з 01 березня 2011 року на виконання рішення по справі №2-а-820/2011 і Державним Казначейством України (38327.55 грн.) з нарахуванням компенсації втрати частини доходів за період з 01 березня 2011 р. по 26 грудня 2011 року.

Не погодившись з рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулася з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти в нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що відповідачем повністю виконано постанову Березанського міського суду Київської області від 29 жовтня 2010 року у справі №2-а-97/2010.

26 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, з 02 січня 2000 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за віком, зі зниженням пенсійного віку, відповідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорії 2.

З 23 квітня 2010 року позивачу було встановлено третю групу інвалідності, захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, категорії 1.

За заявою позивача від 28 червня 2010 року, до пенсії за віком було призначено додаткову пенсію внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Постановою Березанського міського суду Київської області від 29 жовтня 2010 року у справі № 2-а-97/2010, за позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України в м. Березань Київської області про зобов`язання здійснити призначення та перерахунок пенсії, позов задоволено частково. Визнано відмову відповідача - управління Пенсійного Фонду України в м. Березань щодо призначення, перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ст. 50, 51, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", неправомірною. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Березань призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 23.04.2010 року. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Березань здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: а саме основної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період з 23.04.2010 року по 29.10.2010, із врахуванням вже проведених виплат. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Березань здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової пенсії, відповідно до статті 51 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2010 по 23.04.2010 року, із врахуванням уже проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 вересня 2011 року, справа № 2-а-97/2010, постанову Березанського міського суду Київської області від 29 жовтня 2010 року - залишено без змін.

Розпорядженням начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Березань Київської області від 11 листопада 2011 року ОСОБА_1 було перераховано пенсію за віком, з урахуванням рішення суду, з 01.01.2010 р. по 22.04.2010 р., додаткової пенсії потерпілій, внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

На виконання постанови Березанського міського суду від 29.10.2010 року по справі № 2-а-97/2010, з 23 квітня 2010 року ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності 3 групи відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

05 листопада 2014 року Управлінням державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області було надіслане повідомлення про внесення рішення до Реєстру рішень суду, виконання яких гарантується державою, постанови Березанського міського суду Київської області № 2-а-97/2010 від 29.10.2010 р.

Управлінням Пенсійного фонду України в м. Березані Київської області надіслана довідка № 2970/07 від 12.11.2014 р. про здійснення нарахування на виконання рішення суду до Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області (нарахована та не виплачена сума 38 327,55 грн.).

Постановою Березанського міського суду від 27 травня 2011 року у справі № 2-а-820/2011 було зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Березань зробити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за понаднормовий стаж з 01 березня 2011 року, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із збільшенням пенсії за кожен відпрацьований понад 15 років рік на один процент від заробітку, але не більше 75% заробітку.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2012 року, справа № 2-а-820/2011, постанову Березанського міського суду Київської області від 27 травня 2011 року - залишено без змін.

Управління зверталось з заявою про роз`яснення рішення Березанського міського суду Київської області по справі № 2-а-820/2011, в якій вказувало, що при виконанні з 01.03.2011 р. виникає умовна переплата в зв`язку з проведеними нарахуваннями з 23.04.2010 р. по 30.10.2011 р., та просили термін виплати пенсії по справі № 2-а-820/2011 вказати з 01.11.2011 року.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 05.02.2013 р. по справі № 356/239/13-а роз`яснено та ухвалено виконати постанову Березанського міського суду Київської області від 27.05.2011 року по справі № 2-а-820/2011, з 01.03.2011 року.

24 вересня 2018 року позивач через особистий кабінет в Пенсійному фонді України звернулась до Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про уточнення розрахунку недоотриманих сум по рішенню суду по справі №2-а- 97/2010.

На вказану заяву позивач отримала відповідь від 03 жовтня 2018 року №21/Н-ВП, в якій було надано розрахунок, але, не по 31 жовтня 2011 року, як у розпорядженні від 11 листопада 2011 року, а лише по 01 березня 2011 року.

Вважаючи, що виплата пенсії за рішенням суду відповідачем проведена в неповному обсязі, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 вищевказаного Закону, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно статті 7 Закону №1058-IV, загальнообов`язкове державне пенсійне страхування здійснюється за принципами: законодавчого визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обов`язковості страхування осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством, а також осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, фізичних осіб - підприємців; права на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування осіб, які відповідно до цього Закону не підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; заінтересованості кожної працездатної особи у власному матеріальному забезпеченні після виходу на пенсію; рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат та виконання обов`язків стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; диференціації розмірів пенсій залежно від тривалості страхового стажу та розміру заробітної плати (доходу); солідарності та субсидування в солідарній системі; фінансування видатків на виплату пенсій, надання соціальних послуг за рахунок страхових внесків, бюджетних коштів і коштів цільових фондів; спрямування частини страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування для здійснення оплати договорів страхування довічної пенсії і одноразової виплати залежно від розмірів накопичень застрахованої особи з урахуванням інвестиційного доходу; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом; гласності, прозорості та доступності діяльності Пенсійного фонду; обов`язковості фінансування за рахунок коштів Пенсійного фонду витрат, пов`язаних з виплатою пенсій та наданням соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом; цільового та ефективного використання коштів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; відповідальності суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

В силу частини 1 статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: 1) громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; 2) особи, яким до дня набрання чинності цим Законом була призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім соціальних пенсій) або була призначена пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) за іншими законодавчими актами, але вони мали право на призначення пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення" - за умови, якщо вони не отримують пенсію (щомісячне довічне грошове утримання) з інших джерел, а також у випадках, передбачених цим Законом, - члени їхніх сімей.

Положеннями частини 2 статті 46 Закону №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону №1058-IV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до листа Баришівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 22 грудня 2018 року №25/Н-ВП, починаючи з 02 січня 2000 року, позивачу було призначено пенсію за віком, зі зниженням пенсійного віку, відповідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорії 2. З 23 квітня 2010 року ОСОБА_1 було встановлено третю групу інвалідності, захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, категорії 1 (а.с. 40) .

Так, позивач звернулася до суду з вимогою зобов`язати відповідача провести перерахунок і виплату недоотриманих сум пенсії, призначеної на виконання рішення по справі №2-а-97/2010, з врахуванням раніше проведених виплат.

Колегія суддів зазначає, що постановою Березанського міського суду Київської області від 29 жовтня 2010 року у справі № 2-а-97/2010 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Березань здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: а саме основної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком за період з 23.04.2010 року по 29.10.2010, із врахуванням вже проведених виплат.

Матеріали справи свідчать, що, згідно Розпорядження №125597 від 11 листопада 2011 року та листа Управління Пенсійного фонду України у м. Березань Київської області від 21 лютого 2012 року №11/Н-1, 11 листопада 2011 року, ОСОБА_1 було зроблено перерахунок та нараховано пенсію, відповідно до рішення суду від 29 жовтня 2010 року №2-а-97/2010, сума перерахунку за період з 23.04.2010 року по 31.10.2011 року склала 71052,70 грн. (а.с. 15 -15 звор.).

Згідно Виписки по надходженням по картці/рахунку за період з 20.05.2017 р. - 25.05.2017 р., на рахунок ОСОБА_1 22 травня 2017 року було зараховано 38 327,55 грн. (а.с. 31).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що рішення суду по справі №2-а-97/2010 не виконується належним чином, при цьому, у відповідача відсутні підстави для відрахувань чи утримання з позивача перерахованої суми, на виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що постановою Березанського міського суду Київської області від 29 жовтня 2010 року у справі № 2-а-97/2010 зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Березань здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за період з 23 квітня 2010 року по 29 жовтня 2010 року.

Апелянт зазначає, що на виконання постанови Березанського міського суду Київської області від 29 жовтня 2010 року у справі № 2-а-97/2010, з 23.04.2010 року ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності 3 групи, відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також, розпорядженням начальника Управління Пенсійного фонду України в м. Березань Київської області від 11 листопада 2011 року №125597 здійснено розрахунок та нарахування пенсії позивачу за період з 23 квітня 2010 року по 31 жовтня 2011 року.

Пізніше, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Березані Київської області складено довідку № 2970/07 від 12.11.2014 р. про здійснення нарахування на виконання рішення суду та надіслано до управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області (нарахована та не виплачена сума 38 327,55 грн.).

Також, апелянт посилається на те, що в травні 2017 року відповідачем проведено ОСОБА_1 виплату 38327,55 грн., що є повним та остаточним виконанням рішення Березанського міського суду Київської області від 29 жовтня 2010 року у справі № 2-а-97/2010.

Під час апеляційного розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник відповідача пояснив, що, на виконання постанови Березанського міського суду Київської області від 29 жовтня 2010 року у справі № 2-а-97/2010, управління Пенсійного фонду України в м. Березань, розпорядженням № 125 від 11 листопада 2011 р. проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 23 квітня 2010 р. по 31 жовтня 2011 року, який є невірним та не відповідає вимогам даного рішення суду. Так, рішенням зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Березань здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком визначеного ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: основної пенсії у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком лише за період з 23.04.2010 року по 29.10.2010 року. В результаті неправомірно проведеного перерахунку, управлінням Пенсійного фонду України в м. Березань, листом від 21.02.2012 р. № 11/70-1 надано ОСОБА_1 відповідь з невірним розрахунком пенсії в сумі 71052,70 грн.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що проведена відповідачем виплата 25 травня 2017 року у сумі 38 327,55 грн. є повним та належним виконанням постанови Березанського міського суду Київської області від 29 жовтня 2010 року у справі № 2-а-97/2010, а тому, відсутні правові підстави для перерахунку і виплати позивачу недоотриманої пенсії, призначеної на виконання рішення по справі №2-а-97/2010 .

Також, колегія суддів, вважає помилковими доводи позивача про протиправність дій відповідача при проведенні перерахунку недоотриманих ОСОБА_1 сум пенсії, призначеної на виконання рішення по справі №2-а-97/2010, з встановленням кінцевого терміну 28 лютого 2011 року, оскільки, як вбачається з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 26 грудня 2018 року №812/Н-ВП, на виконання постанови Березанського міського суду від 27 травня 2011 року у справі № 2-а-820/2011, з 01 березня 2011 року ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком (а.с. 37-38).

Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що зобов`язання Баришівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_1 перерахунок і виплату недоотриманих сум пенсії, призначеної на виконання рішення по справі №2-а-97/2010 з врахуванням раніше проведених виплат, в тому числі з 01 березня 2011 року, на виконання рішення по справі №2-а-820/2011 і Державним Казначейством України (38327.55 грн.) з нарахуванням компенсації втрати частини доходів за період з 01 березня 2011 р. по 26 грудня 2011 року є протиправним.

Таким чином, колегія суддів вважає, що права позивача на отримання пенсії призначеної, на виконання рішення по справі №2-а-97/2010 не порушено, а тому, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини «Щокін проти України» (№ 23759/03 та № 37943/06) зазначено про те, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Говорячи про «закон», стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях цієї Конвенції (див. рішення у справі «Шпачек s.r.о.» проти Чеської Республіки» (SPACEK, s.r.o. v. THE CZECH REPUBLIC № 26449/95). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , а тому, рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Мельничук В.П.

Федотов І.В.

Повний текст постанови виготовлено 16.03.2020 року.