Справа № 473/768/20
Суддя: Старжинська О. Є.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/768/20
РІШЕННЯ

іменем України

"13" березня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О., за участі представника позивача Скиби Вадима Олександровича, відповідача МД ОСОБА_1 , перекладачів Симанців О.І., Банерджі Шівпрія

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську справу адміністративної юрисдикції, яка відноситься до категорії термінових адміністративних справ, за позовною заявою Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про продовження строку затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації на шість місяців.

ВСТАНОВИВ:

10.03.2020 року позивач Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, який назвався громадянином Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 , про продовження строку його затримання в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації на шість місяців.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12.07.2019 року громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України було затримано з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк шість місяців з метою ідентифікації, рішенням цього ж суду від 04.09.2019 року відповідачу громадянину Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 продовжено строк затримання на строк шість місяців з метою ідентифікації, але впродовж вказаних строків не одержано інформації (документів) з посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польщі необхідної для ідентифікації особи відповідача.

Посилаючись на те, що повторний шестимісячний строк затримання відповідача з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні закінчується 16.03.2020 року, він підлягає продовженню відповідно до статті 289 КАС України, а також відсутні підстави для законного перебування відповідача на території України, він не вживає заходів стосовно своєї легалізації, відсутній документ, який дає право на виїзд з території України у встановленому порядку, також відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, позивач просив позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідач МД Монжур ОСОБА_3 в судовому засіданні стверджував про відвід складу суду, перекладачів не мотивуючи свою заяву, вказував на незаконність проведення судового засідання в режимі відеоконференції, свої анкетні данні суду не повідомив та нехтував встановленим порядком судового засідання, тобто, його поведінка свідчила про відсутність співпраці направленої на вирішення його становища, в якому він опинився.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню підлягає.

Згідно ст. 20 ч. 1 п. 3 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців або осіб без громадянства на території України щодо продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України, а відповідно до Глави 11, параграфу 2 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ», ст. 289 КАС України провадження по цій категорії справ має особливості встановлені законом.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 12.07.2019 року, громадянина Народної Республіки Бангладеш, який назвався МД ОСОБА_1 , за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України було затримано з поміщенням у пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк шість місяців з метою ідентифікації, рішенням цього ж суду від 04.09.2019 року відповідачу громадянину Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 продовжено строк затримання на шість місяців з метою ідентифікації, але впродовж вказаних строків не одержано інформації (документів) з посольства Народної Республіки Бангладеш в Республіці Польщі необхідної для ідентифікації особи відповідача.

Відповідно до ч.ч. 11, 12, 13 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців або осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземців або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк, або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніше як за п`ять днів до його закінчення орган, за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи є:

1)відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури її ідентифікації;

2)неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Наразі виходячи із викладеної правової норми наявність двох умов потрібна саме для визначення обставини за яких неможливо забезпечити індентифікацію особи. У відповідача відсутній паспортний документ, в судовому засіданні він ухиляється надавати будь- які пояснення, а тому існує потреба підтвердження належності його до країни громадянської належності, але запитана інформація з цього приводу до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції не надійшла, на території України посольства Народної Республіки Бангладеш не має, дане посольство знаходиться на території Польщі.

Із пояснень представника позивача підтверджено, що перевід МД ОСОБА_1 з Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні» обумовлений тим, що відповідач у попередньому пункті своєю поведінкою дезорганізовував роботу установи, нехтував встановленим там порядком, підбурював осіб, що там перебувають на вчинення незаконних дій, пошкоджував державне майно.

Згідно пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції може бути виправдане у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод запитами від компетентних органів, навіть якщо офіційне прохання або наказ про екстрадицію не видано, оскільки такі запити можуть вважатися «заходами» в розумінні цього положення ("Х проти Швейцарії", рішення Комісії від 9 грудня 1980 року).

Таким чином, є підстави для задоволення позовних вимог. Суд приходить до висновку, що наявні визначені ст. 289 КАС України підстави для продовження строку затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, тому слід продовжити строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Миколаївському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою його ідентифікації.

Керуючись, ст.ст. 9, 241-246, 250, 289 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 про продовження строку затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації на шість місяців задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його ідентифікації терміном на шість місяців.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Є. Старжинська