Справа № 160/10996/19
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 березня 2020 року Справа № 160/10996/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Неклеса О.М.

за участі секретаря судового засідання Колесника І.О.

за участі:

представника позивача Лук`янова К.Е.

представника відповідача Пономаренко О.О.

представника третьої особи Олійник Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро заяву Дніпровської міської ради про залишення без розгляду адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілора" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вілора" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просило:

- поновити процесуальний строк на оскарження податкової вимоги №2168-17 від 01.06.2016 р. та податкового повідомлення-рішення № від 17.07.2015 р.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 17.07.2015 р., прийняте Амур-Нижньодніпровською Державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілора»;

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №2168-17 від 01.06.2016 р. прийняту Амур - Нижньодніпровською державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілора»;

- судові витрати покласти на відповідача.

Адміністративний позов не відповідав вимогам ст.161 КАС України, тому ухвалою суду від 08.11.2019 року був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду позивач надав до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Вілора" строк звернення до суду з даним позовом, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.12.2019 року о 10 год. 30 хв.

20.12.2019 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 27.01.2020 року 10 год. 30 хв.

26.12.2019 року до суду від Дніпровської міської ради надійшло клопотання про залучення її в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року клопотання Дніпровської міської ради задоволено, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Дніпровську міську раду, продовжено термін підготовчого провадження строком на 1 місяць, в підготовчому засіданні оголошено перерву до 20.02.2020 року 10 год. 30 хв.

У зв`язку з перебування судді Неклеси О.М. у відпустці, розгляд справи з 20.02.2020 року було перенесено на 02.03.2020 року 11:00 год.

02.03.2020 року на адресу суду від представника третьої особи надійшла заява про залишення адміністративного позову без розгляду. В обґрунтування заяви зазначено, що позивач в позовній заяві оскаржує податкову вимогу № 2168-17 від 01.06.2016 року та податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2015 року, а отже позов до суду подано із пропущенням встановлених законодавством строків. Оскільки ТОВ "Вілора" пропущено шестимісячний строк для звернення до суду визначений положеннями КАС України, а також пропущено строк загальної позовної давності в три роки, існують підстави для залишення адміністративного позову без розгляду.

02.03.2020 року в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 12.03.2020 року.

В судовому засіданні 12 березня 2020 року представник третьої особи підтримав заяву про залишення адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілора" без розгляду.

Представник відповідача подану заяву підтримав.

Представник позивача проти задоволення заяви третьої особи заперечував. Зауважив, що позивачем не було отримано від відповідача ані податкового повідомлення-рішення № від 17.07.2015 року, ані податкової вимоги від 01.06.2016 року №2166-17. Про існування вказаних документів позивач дізнався лише наприкінці 2018 року, при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи №804/8708/16 за позовом Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ТУ ДФС у Дніпропетровській області до ТОВ «Вілора» про стягнення податкового боргу. Причини з яких позивачеві не були вручені вказані документи невідомі, проте в будь-якому разі, позивач не отримував ані зазначених документів, ані будь-яких повідомлень з поштового відділення про надходження вказаних документів рекомендованим листом на його адресу. Наголошував на тому, що відповідач не заперечує щодо факту невручення позивачу поштових відправлень, які містили податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2015 року та податкову вимогу від 01.06.2016 року №2166-17. У зв`язку з необізнаністю про винесення спірних рішень, позивач був позбавлений можливості для захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів шляхом оскарження даних актів в строк, визначений положеннями Податкового кодексу України, а тому вважає причини пропуску строку звернення до суду з цим адміністративним позовом поважними.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та долучені докази, за результатом підготовчого засідання, судом встановлено наступне.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивачем оскаржується податкова вимога №2168-17 від 01.06.2016 р. та податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2015 р., які, як зазначає позивач, ним не були отримані.

Як зазначив позивач у адміністративному позові, заяві про поновлення строку звернення до суду та відповіді на відзив, про порушення своїх прав у зв`язку з прийняттям спірних рішень позивач дізнався наприкінці 2018 року, при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи №804/8708/16 за позовом Державної податкової інспекції в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ТУ ДФС у Дніпропетровській області до ТОВ «Вілора» про стягнення податкового боргу.

При цьому, як зазначив відповідач у відзиві, податкова вимога №2168-17 від 01.06.2016 р. та податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2015 р. були направлені на юридичну адресу позивача, з дотриманням вимог статті 42 та статті 58 ПК України та повернулись на адресу податкової із зазначенням причини не вручення «за закінченням терміну зберігання».

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 17.07.2015 року Державною податковою інспекціє в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (далі ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська) було прийнято податкове повідомлення-рішення №.

Податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2015 р. було направлено за податковою адресою, яка збігалась з місцезнаходженням ТОВ "Вілора" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Каспійська, буд.2-а) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення №632.

Наведене поштове відправлення у 2015 році повернулось на адресу ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська із позначкою про причини не вручення адресату «за закінченням терміну зберігання».

Окрім того, 01.06.2016 року ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська була прийнята податкова вимога №2168-17.

06.09.2016 року наведена вимога була направлена за податковою адресою, яка збігалась з місцезнаходженням ТОВ "Вілора" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Каспійська, буд.2-а) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, штрихкодовий ідентифікатор поштового відправлення №342.

Наведене поштове відправлення у 2016 році повернулось на адресу ДПІ в АНД районі м. Дніпропетровська із позначкою про причини не вручення адресату «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.42.1. ст.42 Податкового кодексу України (далі ПК України, в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Згідно з п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Пунктом 58.3 ст.58 ПК України визначено, що Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, в силу приписів вищенаведених норм та враховуючи встановлені судом обставини справи, податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2015 р. вважається належним чином врученим платнику податків у 2015 році, а податкова вимога №2168-17 від 01.06.2016 р. - у 2016 році.

Згідно з ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Разом з тим, процесуальний закон обмежує право звернення до адміністративного суду певними часовими рамками, що сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванню учасників судового процесу. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно з ч.2 ст.99 КАС України (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.99 КАС України (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст.122 КАС України (в редакцій чинній на момент звернення позивача до суду з цим позовом) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п.56.1 ст.56 ПК України (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.18 ст.56 ПК України (в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Строк давності визначений статтею 102 ПК України складає 1095 днів, отже платник податків має право оскаржити рішення податкового органу в будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22.10.96 за заявами N 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства"; пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії").

Щодо застосування строку позовної давності в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд зазначив, що дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Тобто практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Для вирішення питання про застосування строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно встановити початок його перебігу.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржувані рішення направлялись на адресу позивача в порядку визначеному Податковим кодексом України та, згідно приписів норм податкового законодавства, податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2015 р. вважається належним чином врученим платнику податків у 2015 році, а податкова вимога №2168-17 від 01.06.2016 р. - у 2016 році, однак Товариство з обмеженою відповідальністю "Вілора" звернулось до суду із відповідним позовом лише 06.11.2019 року, тобто більше ніж через 1095 днів з моменту вручення.

Згідно з відомостями з КП «Діловодство спеціалізованого суду» та з сайту Єдиного державного реєстру судових рішень 04.03.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вілора" зверталося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу від 22.12.2014 р. № 1181.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 року, яке набрало законної сили 28.10.2019р. у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілора" відмовлено.

Крім того, 15.05.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вілора" вже зверталося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з аналогічним позовом, що і у даній справі, до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2015 року, прийняте Амур-Нижньодніпровською державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо Товариства з обмеженою відповідальністю Вілора ();

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу № 2168-17 від 01.06.2016 року, прийняту Амур-Нижньодніпровською державною податковою інспекцією м. Дніпропетровська Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області щодо Товариства з обмеженою відповідальністю Вілора ().

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.06.2019р. відкрито провадження у справі №160/4427/19.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року за заявою позивача адміністративний позов залишено без розгляду.

При цьому, позивач посилається на те, що про порушення своїх прав у зв`язку із прийняттям спірних рішень дізнався лише наприкінці 2018 року, при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи №804/8708/16, оскільки спірні рішення ним не були отримані.

Проте із відповідним позовом про визнання цих рішення протиправними та їх скасування повторно звернувся лише 06.11.2019 року.

Вищезазначене не заперечується сторонами.

Отже, позивач звернувся до суду із цим позовом з пропуском встановленого законодавством строку звернення до адміністративного суду.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Як встановлено з матеріалів справи, податкова вимога №2168-17 від 01.06.2016 р. та податкове повідомлення-рішення № від 17.07.2015 р. не були вручені позивачу у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання поштової кореспонденції, отже наведені рішення не були вручені у зв`язку з тим, що позивач своєчасно не отримав свою поштову кореспонденцію, проте, згідно норм чинного законодавства, наведені рішення вважаються належним чином врученими.

Таким чином, позивачем не доведено, що наведені ним обставини є об`єктивно непереборними, не залежали від його волевиявлення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

При цьому, позивачем не наведено жодних обґрунтувань щодо факту звернення до суду з аналогічним позовом 15.05.2019 року та факту залишення позовної заяви без розгляду за клопотанням товариства у справі №160/4427/19.

Відтак, суд прийшов до висновку, що вказані позивачем причини не можуть бути визнані судом поважними, а інших обґрунтованих причин, що перешкоджали позивачу звернутись з позовом до суду у визначений законодавством строк позивачем не наведено.

Отже, суд вважає, що висновок викладений в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.12.2019 року у цій справі, про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, був передчасним.

Стаття 123 КАС України передбачає наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, а також те, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом з пропущенням, встановленого чинним законодавством строку, а суд не знайшов підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, адміністративний позов необхідно залишити без розгляду.

Частиною 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпровської міської ради про залишення без розгляду адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілора" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправною та скасування вимоги - задовольнити.

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілора" (, вул. Сергія Серікова, буд. 3, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69063) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (, вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49600), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Дніпровська міська рада (, пр. Дмитра Яворницького, 75, м. Дніпро, 49000) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, визнання протиправною та скасування вимоги - залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у строки встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.03.2020р.

Суддя О.М. Неклеса