Справа № 280/1791/20
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

17 березня 2020 рокуСправа № 280/1791/20
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Новікова І.В., розглянувши матеріали адміністративного позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітязь» (69050, м.Запоріжжя, вул.Космічна, 150)

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 164)

про визнання дій протиправними,

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітязь» (далі позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними дії відповідача щодо поновлення виконавчого провадження №508893704 постановою від 04.03.2019.

Дослідивши матеріали адміністративного позову, суддя дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, виходячи з наступного.

З позовної заяви встановлено, що підставою для звернення позивача з позовом до суду стала незгода ТОВ «Вітязь» з постановою про відновлення виконавчого провадження від 01.03.2019 у виконавчому провадженні №50893704, прийнята при примусовому виконанні наказу №24/222/10 виданого 15.04.2011 Господарським судом Запорізької області, в якому боржник ТОВ «Вітязь» та стягувач ПАТ «Банк фінанси та кредит».

Суд зазначає, що відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 287 КАС України визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця.

Частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно ч.1 ст.340 ГПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи встановлено, що постанова про відновлення виконавчого провадження державним виконавцем прийнята під час примусового виконання судового рішення Господарського суду Запорізької області за наказом, виданими на виконання рішення, яке ухвалене в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що позивач, відповідно до приписів ч.2 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», є боржником за наказом Господарського суду Запорізької області виданого по справі №24/222/10.

За таких обставин, суддя дійшов висновку, що позивач як боржник у виконавчому проваджені з примусового виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм Господарського процесуального кодексу України, має право на звернення до Господарського суду Запорізької області в порядку господарського судочинства зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судового наказу №24/222/10, а відтак даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Так обставина, що в подальшому державним виконавцем було прийнято рішення про об`єднання виконавчих проваджень №50893704 та №53844432 в одне виконавче провадження, жодним чином не змінює підсудність даного спору.

Оскільки, в межах зведеного виконавчого провадження об`єднано виключно виконання рішень Господарського суду Запорізької області ухвалених за правилами господарського судочинства.

Зазначене підтверджується відомостями Автоматизованої системи виконавчого провадження, які містяться у вільному доступі в мережі Інтернет.

Суд зазначає, що питання юрисдикційності справ за скаргами на дії державного виконавця вже було розглянуто Великою Палатою Верховного Суду, і з цього приводу зроблено висновок про те, що вказані справи мають розглядатися у порядку того судочинства, у якому ухвалені судові рішення, на виконання яких видано виконавчі документи, що підлягають примусовому виконанню. У порядку адміністративного судочинства розглядаються скарги на дії, бездіяльність та рішення державного виконавця у виконавчому провадженні, у якому, окрім виконавчих листів, виданих на виконання рішень, ухвалених за правилами цивільного судочинства, об`єднані рішення інших органів чи примусово виконуються судові рішення, ухвалені за правилами різних процесуальних законів. Зокрема, такі висновки містяться в постановах від 14 березня 2018 року в справі №14-19цс18, від 20 червня 2018 року в справі №14-207цс18, від 12 вересня 2018 року в справі №11-675апп18.

Разом з тим, в даному випадку встановлено, що оскаржуються дії органу ДВС щодо виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення, ухваленого в порядку господарського судочинства. У матеріалах справи відсутні докази того, що у зведеному виконавчому провадженні об`єднано виконавчі документи, видані на виконання судових рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, чи містяться рішення інших органів, а судом таких обставин не встановлено.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права була викладена в постанові ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ в постанові від 16.01.2019 у справі №657/233/14-ц (провадження №14-447цс18), яка враховується судом під час прийняття даного судового рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що спірні вимоги повинні розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 19, 170, 241, 248, 256, 287 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №280/1791/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітязь» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання дій протиправними.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вітязь» його право на звернення до Господарського суду у Запорізькій області в порядку господарського судочинства.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати на адресу позивача разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її підписання.

Суддя І.В. Новікова