Справа № 300/1667/19
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1667/19 пров. № А/857/172/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року, прийняте суддею Остап`юк С.В. в м.Івано-Франківську о 11 годині 37 хвилині, повний текст складено 02 грудня 2019 року у справі № 300/1667/19 за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бусел-Прикарпаття" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю "Бусел-Прикарпаття" звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області № від 11.05.2019 про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток: за основним платежем в розмірі 1 370 380 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 342 595 гривень та № від 11.05.2019 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість: за основним платежем в розмірі 699 952 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 174 988 гривень.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року позов задоволено повністю.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що реальний характер господарських операцій встановлено, що доводить правомірність формування позивачем, податкового кредиту по факту придбання товару (продукції), послуг та відсутність підстав для нарахування податкового зобов`язання з податку на додану вартість на суму отриманих мотиваційних виплат (бонусів) при отриманні цих виплат у зв`язку з досягненням певних обсягів постачання товарів, а також спростовує висновки податкового органу про податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції викладені висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать нормам матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що враховуючи факти, встановлені в ході перевірки ТОВ "Бусел Прикарпаття» наявність в єдиному реєстрі судових рішень по кримінальних провадженнях №0000027, № 0000018, невідповідність первинних документів, обрив ланцюга постачання товару за результатами документальної перевірки встановлено заниження інших доходів в сумі 7613221,32 грн., а саме не відображених в фінансовій звітності та не врахованих при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток ТОВ "Бусел Прикарпаття" протягом 2016 року - коштів отриманих від ТОВ "Санітар Планети", перерахування яких не пов`язано з постачанням товарів та відсутність даних у ТОВ "Бусел Прикарпаття" щодо необхідності їх повернення у майбутньому та інше.

Також, при наданні продавцем фірма ООО «ГАРДЕН СТЕКЛО РОСТОВ» винагороди премії (бонусу, знижки) ТОВ «Бусел-Прикарпаття» у зв`язку з досягненням певних обсягів постачання товарів, придбаних у продавця, об`єктом оподаткування ПДВ є маркетингові послуги, які надавало ТОВ «Бусел-Прикарпаття», а мотиваційні та стимулюючі виплати у вигляді премії (бонусу) в свою чергу, є компенсацією вартості таких послуг.

Таким чином, у ТОВ «Бусел-Прикарпаття» при отриманні мотиваційних виплат премій (бонусів, знижок) від продавця (нерезидента) у зв`язку з досягненням певних обсягів постачання товарів, придбаних у такого продавця, виникають податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму отриманих мотиваційних виплат премій (бонусів) за надані маркетингові послуги.

Згідно актів на надання премії (бонусу) укладених між ООО «ГАРДЕН СТЕКЛО РОСТОВ» - постачальник та ТОВ «Бусел Прикарпаття» - покупець, покупцем були виконані умови для отримання премії (бонуса), передбачені додатковими угодами до договорів. ООО «ГАРДЕН СТЕКЛО РОСТОВ» надано ТОВ «Бусел Прикарпаття» премій (бонусів, знижок) згідно актів на суму 1506014 грн. Як зазначено у актах, інформація про виконання покупцем умов отримання премії (бонуса), вказана у додатках до даних актів, однак додатки до перевірки не надано.

За наведених обставин, ТОВ «Бусел-Прикарпаття» в порушення п. 185.1 ст. 185, ст. 186, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із внесеними змінами та доповненнями) занизило податкові зобов`язання по податку на додану вартість в загальній сумі 301205 грн., нараховані на суму отриманих мотиваційних виплат премій (бонусів) за надані маркетингові послуги.

В ході проведення перевірки, згідно наданих документів та даних бухгалтерського обліку встановлено, що ТОВ «Бусел - Прикарпаття» протягом періоду з 01.01.2016 по 31.12.2018 року здійснювало придбання у нерезидентів скляної продукції (листового скла) в процесі поставки та прийому якого встановлювалась його невідповідність якісним показникам, недостачі та бій, у зв`язку з чим товариство виставляло претензії до продавця - нерезидента, зокрема ВАТ «ГОМЕЛЬСКЛО» (Республіка Білорусь).

Проведеним аналізом єдиного реєстру податкових накладних, виписаних позивачем на контрагентів - покупців за період перевірки, саме і було встановлено відсутність факту реалізації скляної дефектної (бракованої, неякісної) продукції. Згідно зареєстрованих в ЄРПНі товариством податкових накладних в розділі «номенклатура товарів/послуг» в жодному випадку не зазначено про продаж дефектної (бракованої, неякісної) скляної продукції (адже претензії було визнано на скляну продукцію з наступною номенклатурою з зазначенням дефекту: скло Emicon crictal Gomel И-СВР-3210х2250х4хмм- : (подряпини), скло з м`яким покриттям Emicon crictal Gomel И-СВР-3210x2250х4хмм - (подряпини, порушення цілісності покриття), скло листове безколірне Ml-СВР-3210x2250х4хмм - (механічне пошкодження поверхні скла, розлом скла не по лінії розрізу, незмиваючі плями), флоат скло з покриттям Climat Guard N4 мм 2250x3210 (брак, дефекти, бій).

Відповідно зареєстрованих в ЄРПНі товариством податкових накладних на вказаних в додатках покупців в розділі «номенклатура товарів/послуг» не зазначено про продаж дефектної (бракованої, неякісної) скляної продукції, а заначено про продаж якісної продукції без будь-яких дефектів чи браку.

Крім того, ТОВ «Бусел - Прикарпаття» згідно податного уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 26.04.2018 до поданої податкової декларації з податку на додану вартість № від 13.04.2018 року за березень 2018 року, самостійно збільшило податкові зобов`язання (ряд. 9 декларації) за березень 2018 року на 927 грн., що призвело до зменшення відповідно значень рядка 19 Декларації («від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду») та рядка 21 Декларації («сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду») на 927 грн. Таким чином, значення рядка 21 Декларації за березень 2018 року з урахуванням самостійно виявлених товариством помилок становить 60372 грн. (було 61299 грн.)

Відображенню у податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, а не та, зміст якої лише відображений на первинних документах.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що поданими первинними документами підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами ТзОВ "Санітар Планети", а виплачені позивачу мотиваційні виплати (премії, бонуси) при їх отриманні від продавців товарів у зв`язку із досягненням певних обсягів постачання не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, представників позивача, які просять залишити без змін рішення суду, представника відповідача, який просить задоволити апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що товариства з обмеженою відповідальністю "Бусел-Прикарпаття", перебуває на податковому обліку як платник податків, є платником податків та зборів.

В період з 18.03.2019 до 05.04.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області здійснено планову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2016 до 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 до 31.12.2018, про що складено акт за №312/09-19-14-06/32606072 від 12.04.2019 (т. 1 а. с. 49 - 96).

Проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем: - пунктів 3, 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 73 від 07.02.2013, пунктів 5, 7, 8, 21 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України за № 290 від 29.11.1999, пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 11 "Зобов`язання", затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 20 від 31.01.2000 року, статтей 1 ,4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134, пункту 135.1 статті 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в загальній сумі 1 370 380 гривень, в тому числі за 1 квартал 2016 року - 12 159 гривень, півріччя 2016 року - 479 373 гривень, три квартали 2016 - 947 376 гривень, 2016 рік - 1 370 380 гривень; - пункту 185.1 статті 185, статті 186, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 701 414 гривень, в тому числі: за березень 2016 року на 1 462 гривні, за травень 2016 року на 19 591 гривня, за липень 2016 року на 23 937 гривень, за серпень 2016 року на 23 679 гривень, за березень 2017 року на 53 686 гривень, за квітень 2017 року на 12 519 гривень, за червень 2017 року на 193 603 гривні, за серпень 2017 року на 215 976 гривень, вересень 2017 року на 23 482 гривні, за жовтень 2017 року на 35 184 гривні, за листопад 2017 року на 16 509 гривень, за грудень 2017 року на 15 667 гривень, за лютий 2018 року на 36 673 гривні, за квітень 2018 року на 17 119 гривень, за травень 2018 року на 5 200 гривень, за червень 2018 року на 5 810 гривень, за липень 2018 року на 1 317 гривень; - підпункту "б" пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за № 1020 від 24.10.2010, яке полягає у порушенні порядку заповнення податкових розрахунків форми 1ДФ за 1, 2 квартали 2016 року у яких відображено нарахування та виплата доходів по податкових номерах які, є недійсними, відсутніми в реєстрі ДРФО; - пункту 11 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування за послуг" при проведенні розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості.

За наслідками розгляду акту перевірки за №312/09-19-14-06/32606072 від 12.04.2019, відповідач виніс: податкове повідомлення-рішення за № від 11.05.2019 про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Бусел-Прикарпаття" грошового зобов`язання з податку на прибуток: за основним платежем в розмірі 1 370 380 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 342 595 гривень та податкове повідомлення-рішення за № від 11.05.2019 про збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на додану вартість: за основним платежем в розмірі 699 952 гривень та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 174 988 гривень.

Висновки відповідача про допущення позивачем вказаних порушень ґрунтуються на відсутності реальності здійснення господарських операцій з реалізації товарів (скла та енергозберігаючого скла) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Санітар Планети", з підстав наявності кримінальних проваджень за № 0000027 від 06.07.2016 та за № 0000018 від 27.04.2016, та відсутності подальшої реалізації ТзОВ "Санітар Планети" отриманого від позивача товару (скла та енергозберігаючого скла). Також, висновки відповідача ґрунтуються на тому, що за період з 01.01.2016 до 31.12.2018 при проведенні фінансово-господарських операцій позивач із постачальником - нерезидентом отримував бонуси (знижки) на умовах визначених у контрактах за № 138/GSD-UA/2015 від 07.10.2015, № 201/GSD-UA/2016 від 11.05.2016, № 224/GSD-UA/2017 від 27.02.2017, згідно яких ООО "ГАРДЕН СТЕКЛО РОСТОВ" (Росія) (продавець) та позивач (покупець) домовились на постачання продукції (товарів). До вказаних контрактів (договорів) між ООО "ГАРДЕН (продавець) та ТОВ "Бусел-Прикарпаття" (покупець) укладено додаткові договори про надання премії (бонусу). Виходячи із умов контрактів (договорів) та додаткових угод позивач отримував від постачальника (нерезидента) кредит-ноту у вигляді премії бонусу (знижки, чи інші заохочення) за просування товарів на ринку збуту, тобто за досягнення певних економічних показників у межах своєї діяльності, а надання таких бонусів (знижок) постачальником спрямовувалось на стимулювання збуту продукції. При наданні продавцем фірма ООО "ГАРДЕН СТЕКЛО РОСТОВ" винагороди премії (бонусу, знижки) ТОВ "Бусел-Прикарпаття" у зв`язку з досягненням певних обсягів постачання товарів, придбаних у продавця, об`єктом оподаткування ПДВ є маркетингові послуги, які надавало ТОВ "Бусел-Прикарпаття", а мотиваційні та стимулюючі виплати у вигляді премії (бонусу) в свою чергу, є компенсацією вартості таких послуг. Таким чином, у ТОВ "Бусел-Прикарпаття" при отриманні мотиваційних виплат премій (бонусів, знижок) від продавця (нерезидента) у зв`язку з досягненням певних обсягів постачання товарів, придбаних у такого продавця, виникають податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму отриманих мотиваційних виплат премій (бонусів) за надані маркетингові послуги. Згідно актів на надання премії (бонусу) укладених між ООО "ГАРДЕН СТЕКЛО РОСТОВ" та ТОВ "Бусел Прикарпаття", покупцем були виконані всі умови для отримання премії (бонуса), передбачені додатковими угодами до договорів. ООО "ГАРДЕН СТЕКЛО РОСТОВ" надано ТОВ "Бусел Прикарпаття" премій (бонусів, знижок) згідно актів на суму 1 506 014 гривень. Як зазначено у актах, інформація про виконання покупцем умов отримання премії (бонуса), вказана у додатках до даних актів, однак додатки до перевірки не надано.

За наведених обставин, ТОВ "Бусел-Прикарпаття" в порушення пункту 185.1 статті 185, статті 186, пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України занизило податкові зобов`язання по податку на додану вартість в загальній сумі 301 205 гривень, нараховані на суму отриманих мотиваційних виплат премій (бонусів) за надані маркетингові послуги.

Також, висновки відповідача ґрунтуються на тому, що ТОВ "Бусел - Прикарпаття" протягом періоду з 01.01.2016 до 31.12.2018 здійснювало придбання у нерезидентів скляної продукції (листового скла) в процесі поставки та прийому якого встановлювалась його невідповідність якісним показникам, недостачі та бою, у зв`язку з чим товариство виставляло претензії до продавця - нерезидента.

Фінансово-господарські операції з нерезидентом проводились на підставі контракту (договору) №22/2 від 02.02.2017, згідно умов якого ВАТ "Гомельскло" (республіка Білорусія), далі "продавець" та ТОВ "Бусел-Прикарпаття", далі "покупець", уклали договір про купівлю-продажу на умовах DAP- кордон РБ/України при поставці залізнодорожним транспортом товарів в асортименті і кількості, які визначені в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору.

Пунктом 6 Договору визначено, що товар, який постачається по даному договору повинен відповідати Державному Стандарту 111-2014 для скла листового безколірного, ГОСТ 30826-2014 для скла багатошарового, ГОСТ 31364-2014 для скла з низькоемісійним м`яким покриттям. При підтвердженні вини продавця в поставці неякісного товару, бою, недостачі, продавець зобов`язаний зарахувати суму визнаних претензій в рахунок оплати майбутніх поставок товару.

Фінансово-господарські операції з нерезидентом проводились на підставі контракту (договору) №224/GSD-UA/2017 від 27.02.2017, згідно умов якого ООО "ГАРДРН СТЕКЛО РОСТОВ" (Росія) (продавець) та ТОВ "Бусел Прикарпаття" (покупець) укладено договір про купівлю-продаж товарів на умовах FCA - Красний Сулін, DAP кордон Росії-України у відповідності до умов даного договору.

Пунктом 4 договору "Претензії" визначено, що покупець повинен зразу після доставки оглянути кожну партію товару, та вказати усі виявлені дефекти в протоколі пошкоджень та товарно-транспортній накладній. При виявленні бою/дефекту покупець призупиняє прийом товару та фіксує недостачу товару в протоколі пошкоджень у відповідності до інструкції, отриманої ним від продавця до підписання цього договору. Всі претензії щодо невідповідності кількості і якості товару показникам установленим в договорі і супровідних документах, а також щодо будь-яких дефектів, які не були вказані в протоколі про пошкодження, повинні бути направлені покупцем продавцю в письмовому вигляді не пізніше 10 днів, починаючи з дати доставки товару в місце призначення. Будь-які претензії щодо скритих дефектів товару подаються у письмовому вигляді не пізніше 30 днів з дати доставки товару. Покупець зобов`язаний представити продавцю для огляду товар, пошкоджений при транспортуванні і товар з виявленими недоліками після повідомлення продавця про пошкодження чи нестачу, і повернути такий товар продавцю на запит та за рахунок останнього. Продавець зобов`язаний розглянути отриману претензію протягом 14 днів після отримання необхідних документів. У випадку визнання продавцем претензії на основі документів, отриманих від покупця про брак/бій/дефект, що призвело до збитків у покупця, в результаті дій продавця, продавець виставляє кредит-ноту, яка буде врахована сторонами при наступних розрахунках, шляхом відповідного зменшення дебіторської заборгованості чи в якості авансу здійсненого покупцем продавцю.

Відповідно до наданих до перевірки листів ОАО "ГОМЕЛЬСТЕКЛО" (Республіка Білорусь) та ООО "ГАРДЕН СТЕКЛО РОСТОВ" (Росія) останніми визнано претензій на користь ТОВ "Бусел - Прикарпаття" щодо скритих дефектів товару та його невідповідність якісним показникам, бою та браку скла листового безколірного М1-СВР, скла Emicon crictal Gomel И-СВР, флоат скла з покриттям Climat Guard в загальній кількості 24 986, 73 м. кв. на загальну суму 1 996 412 гривень згідно наданих розрахунків до визнаних претензій.

У бухгалтерському обліку ТОВ "Бусел Прикарпаття" визнані претензії вартості невідповідної продукції від нерезидента ОАО "ГОМЕЛЬСТЕКЛО" та ООО "Гардин Стекло Ростов" в сумі 1 996 412 гривень відображено наступними проведеннями: Дт 632 "Розрахунки з іноземними постачальниками" Кт 719 "інші доходи від операційної діяльності".

При цьому, відповідно до даних бухгалтерського обліку, ТМЦ по яких визнані претензії щодо їх невідповідності якісним показникам, бою та браку скла листового безколірного М1- СВР, скла Emicon crictal Gomel И-СВР, флоат скла з покриттям Climat Guard в загальній кількості 24986,73 м. кв. у бухгалтерському обліку не оприбутковувались/ не обліковувались.

Проведеною на вимогу контролюючого органу інвентаризацією 03.04.2019 не встановлено наявності дефектної скляної продукції скла листового безколірного М1-СВР, скла Ешісоп crictal Gomel И-СВР флоат скла з покриттям Climat Guard в загальній кількості 24986,73 м.кв. на суму 1 996 412 гривень по яких нерезидентами визнано претензії. Результати проведеної інвентаризації та не надання обґрунтованих пояснень посадових осіб ТОВ "Бусел Прикарпаття" щодо використання в господарській діяльності (реалізація, використання для власних потреб) дефектної скляної продукції в кількості 24 986, 73 м. кв. та сумі 1 996 412 гривень, свідчать про відсутність їх обліку, як в бухгалтерському обліку так і фізичній наявності на складах товариства.

Відповідно до даних єдиного реєстру податкових накладних та даних ВМД ТОВ "Бусел-Прикарпаття" за період з 01.01.2019 по 03.04.2019 (дата станом на яку проведено інвентаризацію) не встановлено продаж ТМЦ із вищевказаною номенклатурою та не надано пояснення щодо продажу, чи списання даних ТМЦ чи то використання в господарській діяльності.

Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність та скасування оспорених податкових повідомлень-рішень відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 44.1, 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку - пункт 187.1 статті 187 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до підпункту 192.1.1 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України якщо внаслідок такого перерахунку відбувається зменшення суми компенсації на користь платника податку - постачальника, то постачальник відповідно зменшує суму податкових зобов`язань за результатами податкового періоду, протягом якого був проведений такий перерахунок; отримувач відповідно зменшує суму податкового кредиту за результатами такого податкового періоду в разі, якщо він зареєстрований як платник податку на дату проведення коригування, а також збільшив податковий кредит у зв`язку з отриманням таких товарів/послуг.

Постачальник має право зменшити суму податкових зобов`язань лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної.

Згідно з пунктом 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем. Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами). Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду - пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.5, 189.6 статті 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до статті першої Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень.

Згідно статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення.

Щодо податкового повідомлення-рішення №6 від 11.05.2019 року, апеляційний суд зазначає наступне.

Реальність здійснення господарських операцій з реалізації товарів (скла та енергозберігаючого скла) позивача з товариством з обмеженою відповідальністю "Санітар Планети", відповідно до договору купівлі-продажу за № 075 від 28.04.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю "Бусел-Прикарпаття" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Санітар Планети" (покупець), відповідно до умов якого продавець зобов`язався виготовити та поставити покупцеві продукцію, а покупець зобов`язався прийняти цю продукцію та оплатити її, стверджується дослідженими судом першої та апеляційної інстанції копіями видаткових та податкових накладних, копіями товарно-транспортних накладних та платіжних доручень за період з 21.03.2016 до 09.12.2016.

Наявність у позивача людських ресурсів, а також матеріальних ресурсів для виконання умов указаного договору, а саме: складу для зберігання товару загальною площею 619,9 кв. м за адресою: м. Івано-Франківськ, село Хриплин, вулиця Автоливмашівська, 5, де зберігалося скло, у тому числі скло, яке поставлялося на ТОВ «Санітар Планети»; транспортних засобів для перевезення скла: в 2016 році у власності ТОВ «Бусел-Прикарпаття» для перевезення скла були в наявності 6 вантажних автомобілів (автомобіль MAN TGA державний номер НОМЕР_1 з причепом KOGEL державний номер НОМЕР_2 , автомобіль MAN TGA державний номер НОМЕР_3 з причепом FLIEGL державний номер НОМЕР_4 , автомобіль MAN TGA державний номер НОМЕР_5 з причепом KOGEL державний номер НОМЕР_6 , автомобіль MAN TGA державний номер НОМЕР_7 , автомобіль ІВЕКО державний номер

НОМЕР_8 , автомобіль МЕРСЕДЕС державний номер НОМЕР_9 (окремі автомобілі вказані в Акті перевірки).

Щодо покликання контролюючого органу на те, що за державним номером автомобіля ДАФ НОМЕР_10 в базі даних МВС зареєстровано з 23.11.2013 року легковий автомобіль GEELY EMGRAND 7, який належить ОСОБА_1 , то з відповіді ТОВ «Геон Рівер», яке є офіційним правонаступником ТОВ «Санітар Планети» №01-09/2019 від 10.09.2019р. вбачається, що у товарно-транспортних накладних 21 березня 2016 р. № 387 та від 20 квітня 2019р. № 524, на підставі яких здійснювалася доставка скла енергозберігаючого 4 мм та скла полірованого 4 мм зі складу ТОВ «Бусел-Прикарпаття» у м. Івано-Франківську в пункт призначення: м. Львів, вул. Поліська, 10, дійсно було допущено помилку в написанні державного номера автомобіля ДАФ, який перевозив вищевказане скло. У вказаних товарно-транспортних накладних замість державного номера автомобіля ДАФ НОМЕР_10 повинно було бути записано автомобіль ДАФ державний номер НОМЕР_11 . Вказаний автомобіль разом з півпричепом JAHMIL державний номер НОМЕР_12 з 15.11.2013 року зареєстрований за ТОВ «Чернігівбіоресурс», що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію цих транспортних засобів НОМЕР_13 та CAT 617334, виданих 15 листопада 2013 р. ЦЕНТР ДАІ 7401.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновки відповідача про відсутність бухгалтерського обліку дефектної продукції не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки позивачем доведено, що факт виявлення браку виявлено в процесі переробки на підприємствах контрагентів, що її придбали, а відповідачем не доведено протилежне.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, представники позивача ствердили, що за погодженням з контрагентами, що здійснювали закупку продукції, в якій було виявлено дефекти та брак таким контрагентам вартість бракованого скла була компенсована при наступних поставках товарів, а тому висновок відповідача про нарахування податкових зобов`язань внаслідок відсутності оприбуткування дефектної продукції на складах позивача в кількості 24986,73 м. кв. та сумі 1996412 гривень суперечить фактичним обставинам господарських відносин позивача.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 11.05.2019 року, а саме отримання сум позивачем премій (бонусів) в розмірі 1 506 014 гривень за господарськими операціями з ТОВ "Гардіан Скло Ростов" та нарахування відповідачем на їх суму 301205 гривень податку на додану вартість, апеляційний суд зазначає наступне.

При здійсненні господарських операцій між ТОВ «Бусел-Прикарпаття» та ООО «ГАРДЕН СТЕКЛО РОСТОВ» в рамках контрактів №138/GSD-UA/2015 від 07.10.2015, №201/GSD-UA/2016 від 11.05.2016р., №224/GSD-UA/2017 від 27.02.2017 р., ООО «ГАРДЕН СТЕКЛО РОСТОВ» не надавало позивачу жодних маркетингових послуг.

З системного аналізу положень підпункту 14.1.108 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, якими визначено значення маркетингових послуг (маркетингу) та їх склад, підпункту 14.1.185 пункту 14.1 цієї статті, яка встановлює правове визначення постачання послуг вбачається, що додаткова бонусна винагорода, премія або знижка на вартість товару, надана продавцем покупцеві відповідно до умов угоди про купівлю-продаж (чи окремої згоди сторін), або для зацікавлення (винагороди) постійних покупців у подальшій співпраці, не може розцінюватись як послуга в сфері маркетингу, відтак, нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за бонусами є безпідставним. Отримана сума мотиваційних виплат (бонусів) при їх отриманні від продавців товарів у зв`язку з досягненням певних обсягів постачання не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість в розумінні пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що позивачем відповідними первинними документами підтверджений рух придбаного позивачем товару (продукції) та послуг, якими підтверджено дотримання позивачем усіх умов при формування податкового кредиту.

Суд погоджується з висновком суду першої інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі № 300/1667/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 16.03.20