Справа № 260/1246/19
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 260/1246/19 пров. № 857/13198/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Коваля Р.Й., Шинкар Т.І.

за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

позивач: ОСОБА_1

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі № 260/1246/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області в особі Великоберезнянського районного сектору ГУ ДМС України в Закарпатській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя в 1-й інстанції Луцович М.М.,

час ухвалення рішення 15 год. 41 хв.,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 18.11.2019,-

В С Т А Н О В И В :

09.09.2019 ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області (далі ГУ ДМС України у Закарпатській області, відповідач) в особі Великоберезнянського районного сектору ГУ ДМС України в Закарпатській області, в якому просив визнати протиправною відмову відповідача у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нової фотокартки у зв`язку з досягненням 25 років та зобов`язати вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року, виданого на його ім`я, нової фотокартки у зв`язку з досягненням 25 років.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.11.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування доводів якої зазначає, що з незалежних від його волі причин він не зміг у встановлені строки звернутися до органу державної міграційної служби з метою вклеювання фотокартки по досягненню 25-річного віку. Вважає, що відмова відповідача у вклеюванні нової фотокартки до паспорта та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки є неправомірною. Зазначає, що дана відмова порушує його право на недоторканість особистого життя та суперечить інтересам і життєвим принципам, у зв`язку з чим, ним було повідомлено відповідача про незгоду із наданням дозволу на обробку та використання персональних даних, що є обов`язковим для отримання паспорта у вигляді картки з безконтактним електронним носієм.

Тому просить скасувати рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.11.2019 та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов у повному обсязі.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін. Зокрема, звертає увагу апеляційного суду на те, що апелянту не було відмовлено у видачі паспорта громадянина Україна у формі книжечки, а було повернуто документи щодо вклеювання до паспорта у формі книжечки фотокартки, відтак, відповідач вважає, що дана адміністративна справа не має ознак зразкової справи №806/3265/17, а тому висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № 806/3265/17 у даному випадку застосуванню не підлягають.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення,а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 24.07.2019 позивач звернувся до Великоберезнянського районного сектору ГУ ДМС України у Закарпатській області та ГУ ДМС України у Закарпатській області із заявою про надання послуг щодо вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки, пославшись при цьому на свої релігійні переконання та зумовлені ними перестороги у настанні негативних наслідків для людини.

За результатом розгляду заяви, Великоберезнянським районним сектором ГУ ДМС України у Закарпатській області та ГУ ДМС України у Закарпатській області позивачу було відмовлено у наданні такої послуги, вказавши про те, що відповідно до пункту 18 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України №2503-XII від 26.06.1992, для вклеювання до паспорта нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку. Відповідно до п.п.6 п.6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №795 від 05.10.2018) (далі Порядок №302), паспорти громадянина України у формі книжечки, власники яких не звернулись для вклеювання фотокартки протягом одного місяця після досягнення віку, підлягають обміну.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк для вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України при досягненні 25-річного віку, при цьому Порядком №302 передбачена можливість лише обміну паспорта.

Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст.24 Конституції України).

Статтею 32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до п.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України», документом, що підтверджує громадянство України, є, зокрема, паспорт громадянина України.

Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визначено правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи.

Так, згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», до документу, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, та що посвідчує особу і підтверджує громадянство України відноситься, зокрема, паспорт громадянина України.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст.14 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Згідно ч.1, ч.2 ст.21 цього Закону, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 3, 8 Положення про паспорт громадянина України, затв. постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-XII передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25 - і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25 березня 2015 року (далі - Порядок №302).

Згідно з п.3 Порядку № 302, паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія (тобто у формі паспортної книжечки), оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 01 листопада 2016 року, є чинним протягом строку, на який його було видано.

Відповідно до пп.6 п.6 Порядку №302 (в редакції постанови КМ України від 03.10.2018р. №795), обмін паспорта здійснюється у разі, якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Отже, за чинним законодавством, громадянин України, який має паспорт у формі паспортної книжечки, зобов`язаний протягом місяця після досягнення, зокрема, 25-річного віку звернутись до уповноважених державних органів із заявою про вклеювання до паспорту фотокартки.

З матеріалів справи видно, та не заперечується сторонами по справі, що позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виповнилося 25 років, однак з вимогою вклеїти фотокартку у зв`язку з досягненням 25-річного віку він звернувся лише 24.07.2019 року, тобто з порушенням місячного строку, визначеного у постанові №2503-XII.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду перої інстанції, що у позивача відсутнє право на вклеювання фотокартки у вже існуючий паспорт у формі книжечки, оскільки він є недійсним у відповідності до пп.6 п. 6 Постанови № 302.

Колегія суддів погоджується з твердженням апелянта про те, що позивачу не було відмовлено у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, а у відповідь на звернення рекомендовано звернутися ло територіального органу УДМС для обміну паспорту у зв`язку з пропуском місячного терміну для вклеювання до паспорта у формі книжечки фотокартки.

Щодо покликання позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.09.2018 року у зразковій адміністративній справі №806/3265/17, суд першої інстанції вірно зазначив та з цим погоджується суд апеляційної інстанції що оскільки Великою Палатою Верховного Суду були визначені наступні ознаки типової справи, за наявності яких адміністративна справа відноситься до вказаної зразкової справи, а саме: а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; б) відповідач - територіальні органи ДМС України; в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ.

Так, у розглядуваній адміністративній справі, спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою відповідача за заявою позивача вклеїти до його паспорта фотокартку після досягнення 25-річного віку, а не у зв`язку з відмовою видачі йому паспорта у формі книжечки.

Крім цього, відмова відповідача у вклеєнні до паспорта (паспортної книжечки) позивача фотокартки після досягнення ним 25-річного віку була зумовлена тим, що такий паспорт позивача вважається недійсним, у зв`язку із неподання відповідної заяви протягом місяця після досягнення позивачем 25 років.

Таким чином, враховуючи, що позивачу не було відмовлено у видачі паспорта громадянина Україна у формі книжечки, а було відмовлено у вклеюванні до паспорта у формі книжечки фотокартки у зв`язку із тим, що даний паспорт вважається недійсним, тому обставини спірних правовідносин зумовлюють неможливість застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 19.09.2018р. у справі № 806/3265/17.

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції враховано норм матеріального права та правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Наведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, висновку суду першої інстанції не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі № 260/1246/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Р. Й. Коваль
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 17.03.2020 у зв`язку із перебуванням головуючої судді на листку непрацездатності.