Справа № 260/285/20
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/285/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцька Н.Д.

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Ш.Петефі, буд. 14) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі позивач, ГУ ПФ України в Закарпатській області) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач,), якою просить: визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 20.01.2020 року в розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадження № 59148890.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області від 20 січня 2020 року на ГУ ПФ України в Закарпатській області накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 807/66/18 від 25 жовтня 2018 року без поважних причин. Позивач вважає, що вказана постанова про накладення штрафу є безпідставною та необґрунтованою, оскільки обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин. В той же час, органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише у межах видатків, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного бюджету та бюджету Пенсійного Фонду України. Головне управління доводило до відмова відповідача, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України, а відтак, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до відповідальності за невиконання рішення без поважних причин.

16 березня 2020 до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно вимог ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується відомостями з КП "Діловодство спеціалізованого суду", що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від від 25 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково: 1) Визнано протиправним та скасовано рішення засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Ужгородської міської ради, оформлене протоколом № 34 від 31 березня 2017 року, в частині припинення виплати пенсії ОСОБА_1 ; 2) Визнано протиправними дії Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 ; 3) Зобов`язано Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 2, ) поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виплату пенсії за віком з 01 квітня 2017 року та сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії до дня її поновлення; 4) В задоволенні решти позовних вимог відмовлено; 5) Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 2, ) та Ужгородської міської ради (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3, ) по 704, 80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судових витрат.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року залишено без змін рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2018 року № 807/66/18.

13 травня 2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 807/66/18/2019 про зобов`язання Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 2, ) поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виплату пенсії за віком з 01 квітня 2017 року та сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії до дня її поновлення.

20 травня 2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відкрито виконавче провадження № 59148890 з примусового виконання виконавчого листа № 807/66/18 виданого 13 травня 2019 року Закарпатським окружним адміністративним судом про зобов`язання Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01 квітня 2017 року та сплатити заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії до дня її поновлення.

Листом від 28 травня 2019 року № 4875/08 про повне виконання рішення суду позивач повідомив відповідача, що ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за віком з 01 квітня 2017 року та проведено до виплати заборгованість, яка виникла з часу припинення нарахування та виплати пенсії до дня її поновлення. Загальна сума пенсії, яка нарахована за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2019 року складає 246412,22 грн. Щодо виплати заборгованості, позивач повідомив, що відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, суми соціальних виплат ,які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Доплата обліковується окремо та буде виплачуватися в окремому порядку.

Ухвалою суду від 27 листопада 2019 року замінено сторону виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Закарпатським окружним адміністративним судом в адміністративній справі № 807/66/18, а саме: боржника - Ужгородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області.

Листом від 17 грудня 2019 року № 53000/07.01 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомляло відповідача, що листом від 28.05.2019 року інформувало про виконання виконавчого листа № 807/66/18. Також повідомлено, що нараховану за судовим рішенням суму пенсії, яка виникла з часу припинення та виплати пенсії до дня її поновлення (з 01.04.2017 по 31.03.2019 р.) в розмірі 246412,22 грн. - обліковано, але буде виплачено відповідно до Порядку (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, після затвердження порядку виплати боргів.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гаринець О.І. про накладення штрафу від 20 січня 2020 року у виконавчому провадженні № 59148890 на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/66/19 без поважних причин.

Згідно зі статтею 19 частиною 2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі по тексту - Закон України № 1404-VIII).

Так статтею 1 Закону України № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 5 Закону України №1404-VIII примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до статті 3 частини 1 пункту 1 Закону України №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статті 15 частин 1, 2 Закону України №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону України № 1404-VIII встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до статті 26 частини 6 Закону України №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно положень статті 27 Закону України №1404-VIII, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі статті 63 Закону України №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до статті 19 частини 4 Закону України № 1404-VIII, сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як вже встановлено судом, Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області Гаринець О.І. про накладення штрафу від 20 січня 2020 року у виконавчому провадженні № 59148890 на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/66/19 без поважних причин.

Обґрунтовуючи поважність причин невиконання рішення суду, позивач вказує, що пенсію за період з 01.04.2017 року по 31.03.2019 року нараховано та обліковано, але буде виплачено відповідно до Порядку (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 335 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365, після затвердження порядку виплати боргів.

Суд зауважує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме не виконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Згідно із пунктом 1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 року (далі - Положення № 28-2), Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Відповідно до пункту 4 підпунктів 2, 4 Положення № 28-2, основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством; планування доходів та видатків коштів ПФУ в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечення виконання бюджету ПФУ.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 757/29541/14-а.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Закарпатського адміністративного суду в адміністративній справі № 260/66/18 позивач поновив ОСОБА_1 виплату пенсії за віком з 01 квітня 2017 року.

При цьому, пенсію за період з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2019 року нараховано та буде виплачено після затвердження порядку виплати боргів.

Відповідно до п. 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що виплата соціальних виплат внутрішньо переміщеним особами здійснюється за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. При цьому, суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи слідує, що в даному випадку, позивач не міг виконати рішення суду в частині виплати заборгованості зі сплати нарахованої пенсії за попередні періоди з 01.04.2017 року по 31.03.2019 року через відсутність бюджетного та іншого фінансування, та окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, суд вважає, що позивач вчинив всі залежні від нього дії для забезпечення виплати перерахованих пенсій, тобто для виконання рішення суду.

Суд зазначає, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

Постанова державного виконавця про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача сплатити стягувачеві суму перерахованої пенсії та умисного не вчинення цих дій.

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів гр. ОСОБА_1 за період з 01.04.2017 року по 31.03.2019 року, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Такі підстави не виконання рішення суду, суд вважає поважними, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить гр. ОСОБА_1 , не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Зазначена правова позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року (справа № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18)) та від 13 червня 2018 року (справа № 757/29541/14-а (К/9901/12146/18)).

Відтак, часткове невиконання судового рішення, на думку суду, відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні статей 63, 75, Закону України № 1404, що виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Враховуючи, що позивачем виконано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/66/18 не в повному обсязі не з його вини, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно вимог статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 77 частини 2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскарженої постанови про накладення штрафу від 20 січня 2020 року в розмірі 5100, 00 грн. у виконавчому провадженні № 59148890, вимоги позову відповідають вимогам законодавства та встановленим обставинам справи, що підтверджені належними та допустимими доказами та, за наведених обставин, позов слід задовольнити в повному обсязі, визнавши протиправною та скасувавши постанову про накладення штрафу від 20 січня 2020 року у виконавчому провадженні № 59148890.

Керуючись ст. 5, 19, 77, 139, 243, 246, 287, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ш. Петефі, 14, ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про накладення штрафу від 20 січня 2020 року в розмірі 5100, 00 грн. у виконавчому провадженні № 59148890.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд.

Суддя Н.Д. Маєцька