Справа № 400/2898/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2898/19

Категорія: 111030600 Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В.В.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 18.11.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "РЕНТА-Н" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Миколаївській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "РЕНТА-Н" звернулося до суду з позовом до Державної фіскальної служби (далі ДФС) України, Головного управління (далі ГУ) ДФС у Миколаївській області про:

- скасування рішення комісії ГУ ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в Єдиному державному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) або відмову в такій реєстрації від 18 липня 2019 року №1227556/41907606;

- зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну (далі ПН) ТОВ "РЕНТА-Н" №60 від 16 червня 2019 року за датою їх подання;

- стягнення судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу;

- зобов`язання ДФС України подати звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним судовим рішенням.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що відповідачем не вказано конкретного виду критерію оцінки ступеню ризику та переліку документів для підтвердження відображених у податковій накладній показників. Позивач надав пояснення та копії документів по ПН, реєстрацію якої зупинено, однак відповідач без обґрунтування підстав відмовив у реєстрації вказаної накладної. У позовній заяві позивач стверджує, що ним у відповідності до п.п.201.16.1, 201.16.2 п.201.16 ст. 201 ПК України та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України за №567 від 13 червня 2017 року, були подані всі документи, які підтверджують факт реальності операцій між ТОВ "РЕНТА-Н" та ТОВ "Макси-Пром", надано всі необхідні документи, які підтверджують факт походження у ТОВ "РЕНТА-Н", реалізованого товару. Однак, в оскаржуваному рішенні, як вказує позивач, зазначено про відмову у реєстрації ПН у зв`язку із ненаданням платником копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків. Натомість, це не відповідає дійсності, оскільки після зупинення реєстрації ПН, ТОВ "РЕНТА-Н" надало на адресу ГУ ДФС у Миколаївській області всі первинні документи. Таким чином, на думку позивача, оскаржуване рішення є незаконним, а ПН №60 від 16 червня 2019 року повинна бути зареєстрована відповідно до п.п.201.16.1 ст. 201 ПК України.

Відповідач ГУ ДФС у Миколаївській області позов не визнав, вказуючи, що підставою відмови у реєстрації вказаної ПН стало ненадання платником податків необхідних документів, а саме - первинних документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) та розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку.

Відповідач ДФС України позов не визнав, вказуючи, що відповідно до Рішення комісії ДФС від 18 липня 2019 року №1227556/41907606, вбачається, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних позивача було не надання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання щодо постачання /придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, акти приймання-передачі товарів, розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків що, в свою чергу, призвело до порушення вимог встановлених п.14 Порядку.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року позов ТОВ "РЕНТА-Н" (вул. Ушакова, 10,Маріуполь,Донецька область,876) до ГУ ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 547), ДФС України (Львівська площа, 8, Київ, 047) задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову у такій реєстрації від 18 липня 2019 року №1227556/41907606.

Зобов`язано ДФС України зареєструвати ПН №60 від 16 червня 2019 року за датою її подання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 547) на користь ТОВ "РЕНТА-Н" (вул. Ушакова, 10, Маріуполь, Донецька область, 876) судові витрати в розмірі 1 921 гривень (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн.).

В апеляційній скарзі ГУ ДФС у Миколаївській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ГУ ДФС у Миколаївській області зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що підставою для відмови у реєстрації ПН стало ненадання платником податків на розгляд комісії необхідних первинних документів, а саме - первинних документів, щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи) та розрахункових документів, банківських виписок з особового рахунку.

Відзиву ТОВ "РЕНТА-Н" на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДФС у Миколаївській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції:

ТОВ "РЕНТА-Н" зареєстрована в якості юридичної особи 01 лютого 2018 року. Основним видом діяльності товариства є неспеціалізована оптова торгівля.

31 травня 2019 року ТОВ "РЕНТА-Н" уклала договір купівлі-продажу з ТОВ "Макси-Пром", відповідно до якого зобов`язалось поставити на адресу останнього м`ясних виробів на загальну суму 22 947 438,48 грн.

16 червня 2019 року ТОВ "РЕНТА-Н" оформлено видаткову накладну №74 на відвантаження на адресу ТОВ "Максим-Пром" продуктів харчування на загальну суму 244 800 грн., з них ПДВ 40 800 грн.

16 червня 2019 року ТОВ "РЕНТА-Н" виписало податкову накладну №60 на ТОВ "Макси-Пром" на загальну суму 244 800 грн., з них ПДВ 40 800 грн.

25 червня 2019 року ТОВ "РЕНТА-Н" засобами електронного зв`язку подала податкову накладну №60 для реєстрації в ЄРПН.

25 червня 2019 рішенням Комісії відповідача, податкову накладну №60 було прийнято, але її реєстрація була зупинена, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

12 липня 2019 року ТОВ "РЕНТА-Н" надіслані на адресу відповідача пояснення с копіями документів до господарських операцій, по якій виписана податкова накладні №60 від 16 червня 2019 року (копії договорів оренди, копію договорів фізичними особами з супроводження товарів, щодо охорони об`єктів, щодо виконання робіт з пошуку покупців та постачальників, щодо виконання робіт з погрузки та вигрузки ТМЦ, копію договору з ТОВ "Макси-Пром", копію договору з придбання товару у ПП фірма "Альфа Опт", які в подальшому реалізовувася ТОВ "Макси-Пром", копії видаткових накладних ПП фірми "Альфа Опт", копії платіжних доручень, копію декларації виробника придбаної у ПП фірма "Альфа опт" продукції, тощо).

18 липня 2019 року Комісія центрального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації, було прийняти рішення №1227556/41907606 про відмову в реєстрації податкової накладної №60 від 16 червня 2019 року.

Підставою для прийняття такого рішення стало ненадання платником податків копій документів. Розрахункові документи, банківські виписи з особових рахунків. Первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що первинні документи ТОВ "РЕНТА-Н" не є достатніми, для підтвердження реальності та товарності господарської операції з постачання продуктів харчування. При цьому, відповідачі повинні конкретизувати зазначені помилки, щоб платник податків мав можливість або їх виправити або оскаржити.Відповідно до вимог ч.2 ст.71 КАС України відповідачем не доведено правомірність свого рішення щодо відмови у реєстрації податкових накладних.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78, 134 КАС України, ст. 201 ПК України, які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення ЄРПН (далі Порядок №1246).

Згідно п.12 Порядку №1246, після надходження ПН/РК до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності ПН/РК затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких ПН/РК; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію ПН/РК, платником податку на момент складення та реєстрації таких ПН/РК; дотримання вимог, установлених п.192.1 ст. 192 та п.201.10 ст. 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п.201.1 ст. 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до п.п.200-1.3 і 200-1.9 ст. 200-1 Кодексу (для ПН/РК, що реєструються після 01 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у ПН, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації ПН/РК з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення ПН/РК; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації ПН/РК.

Порядок зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі Порядок №117).

Пунктом 3 Порядку №117 наведено перелік ознак, за якими перевіряються ПН/РК (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації.

Пунктом 5 вказаного Порядку №117 встановлено, що ПН/РК, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно п.6 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких ПН/РК зупиняється.

Відповідно до п.10 Порядку №117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Зі змісту квитанції № від 25 червня 2019 року вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної №60 від 16 червня 2019 року вимогам пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку".

Листом ДФС України від 05 листопада 2018 року затверджено Критерії ризиковості платника податку і здійснення операцій, пп.1.6 п.1 яких передбачено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам пп.16.1.3 п.16.1 ст. 16 та абз.1 п.49.2 і п.49.18 ст. 49 ПК України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам пп.16.1.3 п.16.1 ст. 16 та п.46.2 ст. 46 ПК України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

ГУ ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у п.п.1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з п.1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до п.п.1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Відповідно до п.13 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, у квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

1) номер та дата складання ПН/РК;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію ПН/РК в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію ПН/РК в Реєстрі.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення Комісії контролюючого органу повинні містити, як чітку підставу для зупинення реєстрації ПН/РК, так і чітку підставу для відмови в реєстрації ПН.

Судова колегія встановила, що в квитанції № від 25 червня 2019 року про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації Н/РК в ЄРПН, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації ПН.

Пунктами 6 та 7 Порядку №117 визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких ПН/РК зупиняється. У разі коли за результатами моніторингу ПН/РК відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім ПН/РК, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких ПН/РК зупиняється.

Таким чином, підставами для зупинення реєстрація ПН/РК є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) ПН/РК - критеріям ризиковості здійснення операції.

Положення зазначених пунктів Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Відповідачами не надано доказів наявності рішення Комісії, щодо віднесення ТОВ "РЕНТА-Н" до переліку ризикових суб`єктів господарювання, відповідно до п.1.6 Критеріїв.

Судова колегія погоджується з доводами апелянта, що вирішення питання про віднесення того чи іншого платника податків до ризикового, віднесено на адміністративний розсуд відповідача, однак, зазначає, що для висновку про правомірність зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН з підстав віднесення платника податків до ризикових платників повинно бути доведено наявність відповідного рішення про віднесення такого платника податків до ризикових платників. При цьому, надання правової оцінки правомірності такого рішення виходить за межі предмету даного спору.

Оскільки відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, на яких ч.2 ст. 72 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ними рішень, не визначено будь-якої з підстав щодо встановлення ризиковості ТОВ "РЕНТА-Н", та не підтверджено належними доказами того, що позивач відповідає хоча б одному з критеріїв ризиковості, тому судова колегія вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що зупинення реєстрації ПН №60 від 16 червня 2019 року відбулось з порушенням приписів чинного законодавства.

Відповідно до п.21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації ПН/РК є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до пп.4 п.13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається зі змісту спірного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 18 липня 2019 року №1227556/41907606 підставою для його прийняття зазначено ненадання платником податків копій документів: "первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити)", "розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків".

З вказаного слідує, що у спірному рішенні податковий орган мав чітко зазначити, шляхом відповідного підкреслювання, яких документів не надано платником податків, який подав на реєстрацію ПН, та відсутність яких позбавляє можливості здійснити відповідну реєстрацію.

Судова колегія зазначає, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації ПН.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Оцінюючи вищевикладені обставини, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення від 18 липня 2019 року №1227556/41907606 є таким, що винесене без належних для цього правових підстав, а тому воно підлягає скасуванню.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 13 березня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.