Справа № 1.380.2019.004398
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення апеляційного провадження

11 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.004398 пров. № А/857/460/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя -Онишкевича Т. В.
суддів -Обрізка І. М.
Сеника Р. П.
з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі за його адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язати вчинити дії, стягнення моральних збитків,

ВСТАНОВИВ :

22 серпня 2019 року ОСОБА_1 до суду із адміністративним позовом, у якому просив:

визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ);

зобов`язати ГУ ПФУ перерахувати починаючи з 01 квітня 2012 року по 01 травня 2018 року ОСОБА_1 пенсію по новій фінансовій довідці № 91/10288 від 21 червня 2012 року, виданій Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі ГУ МВС) із встановленим новим більшим розміром грошового забезпечення позивача у сумі 2766,46 грн для перерахунку пенсії, чинної з 01 квітня 2012 року з урахуванням:

1) усіх належних доплат до основного розміру пенсії позивача в сумі 1659,88 грн;

2) компенсаційних виплат за втрату частини доходів за минулий час згідно частини 2 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі Закон № 2262-ХІІ);

3) індексації пенсії за минулий час згідно статті 64 Закону України № 2262-ХІІ;

примусово стягнути на користь позивача з особового рахунку відповідача у Державній службі казначейства України у Львівській області моральні збитки у розмірі 100000 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.004398 провадження у справі було закрито на підставі пункту 4 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, 03 жовтня 2019 року у судовому засіданні суду першої інстанції відповідачем було заявлено клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, яке не вирішено судом у порядку, передбаченому частиною 5 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому апеляційним судом встановлено, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 510/1286/16-а за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Для формування відповідних правових позицій поставлені такі питання:

1. Чи можуть судами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 99 у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та статті 122 в редакції, що є чинною на сьогодні), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі?

2. Чи можуть суди застосовувати строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 99 у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та статті 122 в редакції, що є чинною на сьогодні), для фактичного встановлення строкових меж (може граничних меж) триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та відповідно цим строком обмежувати доступ особи до суду?

3. Чи може бути факт нездійснення перевірки особою, якій державою призначено пенсію або інші постійні соціальні виплати, правильності нарахування уповноваженими суб`єктами владних повноважень конкретних сум таких виплат або невчасне звернення з відповідним позовом до адміністративного суду підставою для судового захисту її прав лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду?

4. Чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення частини другої статті 87 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ); статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) та статей 51, 55 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а деяких інших осіб» (далі - № 2262-ХІІ), в яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком?

Відповідно до приписів пункту 5 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до адміністративного суду 22 серпня 2019 року. При цьому позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються періоду з 01 квітня 2012 року по 01 травня 2018 року.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання про наявність як фактичних, так і правових передумов для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.

Керуючись статтями 236, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

зупинити провадження у справі № 1.380.2019.004398 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язати вчинити дії, стягнення моральних збитків до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник
Ухвала у повному обсязі складена 12 березня 2020 року.