Справа № 480/2774/19
Суддя: О.О. Осіпова
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 р. Справа № 480/2774/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Осіпової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мікулінцевої А.П.,

представника позивача - Воєйко В.Л.,

представника відповідача - Савченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/2774/19 за позовом Приватного підприємства "Аграрні Інвестиції" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "Аграрні Інвестиції" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, із врахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с.72), просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 04.07.2019 року № , яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1570677,00 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПН» від 04.07.2019 року № , яким застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 785338,50 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення винесені без наявності правових підстав, оскільки відповідач визначив звичайну ціну реалізованої позивачем продукції виключно за даними Головного управління статистики у Сумській області, вказаними у листах від 16.12.2016 року № 04.4-82-3561, № 04.4-82/476-18 від 13.03.2018 року, № 04.4-82/2633-19 від 05.04.2019 року, де наведені саме середньостатистичні ціни, які жодним чином не відображають ціни фактичних операцій з реалізації сільськогосподарської продукції в певний період. До того ж, органи Держстату, визначаючи середні ціни, керуються лише загальними відомостями, що надаються сільськогосподарськими виробниками, не враховуючи факторів, що суттєво впливають на фактичні (ринкові) ціни реалізації зернових, а саме: поділ на класи (для пшениці III класу клейковина може бути від 19 % до 22 %, для пшениці VI класу клейковина складає до 19 %), рівень вологості (ціна для сої, соняшника, кукурудзи залежить від їх вологості); рівень сміттєвої домішки, зернової домішки (кукурудза, пшениця, соя). Таким чином, використовуючи дані статистичних цін, відповідач, здійснюючи перевірку, фактично не визначив звичайну ціну, а відтак не довів, що договірні ціни, які застосовував позивач, не відповідають рівню ринкових, а тому не є звичайними цінами. Також позивач вважає, що контролюючий орган безпідставно встановив заниження суми податкового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 153197,00 грн. в зв`язку зі списанням ПП «Аграрні Інвестиції» відходів III категорії зернових, оскільки відходи, як складова зернової маси, є елементом виробленої продукції, яка вирощується для отримання прибутку підприємством, тобто використовуються в господарській діяльності, про що свідчать вимоги П(С)БО 30 "Біологічні активи", в якому визначено, що сільськогосподарська продукція - актив, одержаний в результаті відокремлення від біологічного активу, призначений для продажу, переробки або внутрішньогосподарського споживання. Крім того, на думку позивача, податкове повідомлення-рішення № на суму 785338грн.50коп. підлягає скасуванню внаслідок того, що нарахування штрафної санкції у розмірі 50% на загальну суму 785338,50 грн. відбулось через порушення податкового законодавства, що відображене, зокрема, в п. 3.1.2.1 акту перевірки. Оскільки вказане порушення п. 188.1 ст. 188 ПКУ на суму 1417480,00 грн. та порушення п. 198.5 ст. 198 ПКУ на суму 153197,00 грн. не було допущено ПП «Аграрні інвестиції», то податкове повідомлення-рішення № , яким застосовано штраф у розмірі 50% від суми 1570677,00 грн., також підлягає скасуванню.

Ухвалою від 29.07.2019р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

15.08.2019р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.61-66), в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що з метою визначення інформації про ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності-однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівнянних економічних (комерційних) умовах (далі - ринкові ціни), під час перевірки застосовано загальнодоступні джерела інформації, а саме: інформацію про ціни реалізації сільськогосподарської продукції сільськогосподарськими підприємствами Сумської області, що надана Головним управлінням статистики у Сумській області листами від 16.12.2016 № 04.4-82-3561, від 13.03.2018 № 04.4-82/476-18, від 05.04.2019 № 04.4-82/2633-19. В результаті перевірки встановлено, що протягом періоду з 01.01.2016 по 31.12.2018 ПП «Аграрні інвестиції» здійснювало реалізацію сільськогосподарської продукції за цінами нижчими ніж ціни на сільськогосподарську продукцію за даними Головного управління статистики у Сумській області (по Глухівському району), грн. за 1 тону без ПДВ. Враховуючи вищезазначене, на порушення п. 188.1 ст.188 ПКУ ГІП «Аграрні інвестиції» занижено податкові зобов`язання з податку на додану вартість суму 1417480 грн., в т.ч. за січень 2017 на суму 296800 грн., за серпень 2017 на суму 99764 грн., за березень 2018 на суму 685081 грн., за грудень 2018 на суму 335835 грн. зв`язку з заниженням бази оподаткування при здійсненні господарських операцій з постачання власновирощених сільськогосподарських культур (зернових) за цінами, меншими за звичайні. Крім того, під час перевірки було встановлено, що протягом періоду, що перевіряється, ПП «Аграрні інвестиції» проведено списання відходів III категорії на загальну суму 919181,47 грн., в т.ч за липень 2016 у сумі 232961,95 грн, за серпень 2017 на суму 365118 грн., за липень 2018 на суму 321101,52 грн., що не є господарською діяльністю платника податків відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, таким чином на порушення п. 198.5 ст. 198 ПКУ підприємством занижено суму податкового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 153197 грн., в т.ч за липень 2016 у сумі 38827 грн, за серпень 2017 на суму 60853 грн., за липень 2018 на суму 53517грн. Щодо податкового повідомлення-рішення форми «ПН» від 04.07.2019 № про застосування штрафу у розмірі 50 % у сумі 785 338,50 грн. представник відповідача зазначає, що перевіркою податкових накладних, реєстрів податкових накладних, даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ПП «Аграрні інвестиції» не виписувало податкової накладної з номенклатурою "перевищення звичайної ціни над фактичною за товарами, послугами". Також не було складено та зареєстровано податкових накладних на проведення операцій по списанню відходів 3 категорії. Дані порушення тягнуть за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість (п. 1201. 1 ст. 1201ПКУ), які становлять 785338,50 грн. Враховуючи вищевикладене, Головне управління ДФС у Сумській області вважає, що податкові повідомлення-рішення форми «В4» від 04.07.2019 р. № та форми «ПН» від 04.07.2019 р. № є законними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а позов ПП «Аграрні Інвестиції» - безпідставним, та таким, що задоволенню не підлягає.

24.08.2019р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с.68-71), відповідно до якої Головне управління статистики у Сумській області не наділене повноваженнями для визначення ціни на сільськогосподарську продукцію, його інформація не може використовуватися відповідачем при прийнятті рішення відносно позивача і ціна, яка визначена у вказаних листах не є звичайною, а є середньою. Податкове законодавство для цілей оподаткування податком на додану вартість містить чітко визначені поняття ціни, що застосовуються для такого оподаткування, при цьому поняття середніх цін на товар, як і право їх використання для цілей оподаткування податком на додану вартість, Податковим кодексом не передбачено. Статистична інформація, отримана органами державної статистики у процесі статистичних спостережень, не може вимагатися державними органами з метою використання для прийняття рішень до конкретного респондента. Відходи III категорії не придбавалися, не виготовлялися, не використовувалися, вони не є товаром (не мають вартості), а їх списання не є господарською чи не господарською діяльністю, а є веденням бухгалтерського обліку, тому відповідач безпідставно та необґрунтовано вважає, що, списуючи відходи III категорії, позивачем порушено п. 198.5 ст. 198 ПК України. Оскільки підприємством не порушено строків реєстрації податкових накладних при реалізації продукції власного виробництва контрагентами ПП «Новгород-Сіверський Елеватор», ТОВ «Росток-Трейд», ПАТ «Лебединський насіннєвий завод», то і підстави накладення штрафу податковим органом відповідно до ст.120-1.2 ПК України у розмірі 785 338грн.50коп. відсутні.

05.11.2019р. ухвалою суду замінено відповідача у справі - Головне управління ДФС у Сумській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Сумській області.

Ухвалою від 05.11.2019р. підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. У задоволенні позову просив відмовити.

Вислухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Сумській області проведено планову документальну перевірку ПП «Аграрні Інвестиції» за період з 01.01.2016р. до 31.12.2018р.

За результатами перевірки складено акт від 04.06.2019 №613/18-28-14-02/34950459/48 «Про результати планової виїзної документальної перевірки Приватного підприємства «Аграрні інвестиції» , з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного - за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.10.2015 по 31.12.2018, іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року (а.с.11-43).

Під час проведення перевірки, серед іншого, встановлено, що на порушення:

1.п. 188.1 ст. 188, п.198.5, ст. 198 ПКУ, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкових зобов`язань та податкового кредиту за грудень 2018 на загальну суму 1570677 грн., в т.ч. за грудень 2016 у сумі 38827 грн., за січень 2017 на суму 296800 грн., за серпень 2017 на суму 99764 грн., за грудень 2017 на суму 60853 грн., за березень 2018 на суму 685081 грн., за грудень 2018 на суму 389352 грн.

2. п. 201.1 ст. 201 ПКУ в частині не реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в результаті чого нарахована штрафна санкція в розмірі 50% на загальну суму 785338,50 грн., в т.ч. за грудень 2016 на суму 19413,50 грн.; за січень 2017 на суму 148400 грн.; за серпень 2017 на суму 49882 грн.; за грудень 2017 на суму 30426,50грн.; за березень 2018 на суму 342540,50 грн.; за грудень 2018 на суму 194676 грн.

За результатами встановлених порушень прийнято податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 04.07.2019 № про зменшення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1570677 грн., та податкове повідомлення-рішення форми «ПН» від 04.07.2019 № про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 785338грн.50коп. (а.с.9-10).

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для зменшення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 1 570 6 77грн., став висновок контролюючого органу про порушення п. 188.1 ст. 188, п. 201.1 ст. 201 ПКУ ПП «Аграрні Інвестиції» внаслідок заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 1417480 грн., в т.ч. за січень 2017 на суму 296800 грн., за серпень 2017 на суму 99764 грн., за березень 2018 на суму 685081 грн., за грудень 2018 на суму 335835 грн., у зв`язку з заниженням бази оподаткування при здійсненні господарських операцій з постачання власної сільськогосподарської продукції (зернових) за цінами, нижчими ніж звичайні ціни.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до п.п.14.1.71 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Згідно з п.п.14.1.219 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Пунктом 187.1 ст.187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За приписами п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Право на використання податкової інформації щодо ринкових цін та результатів її опрацювання (порівняння із ціною постачання, застосованою платником податків), у тому числі у висновках за результатами перевірок, закріплено у п.71.1 ст.71, п.74.2 ст.74 та пп.83.1.2 п.83.1 ст.83 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.71.1 ст.71 Податкового кодексу України та ст.16 Закону України «Про інформацію» інформація про ринкові ціни вважається податковою інформацією.

Підпунктом 72.1.6 пункту 72.1 статті 72 Податкового кодексу України передбачено використання для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів іншої оприлюдненої відповідно до законодавства інформації та/або добровільно чи за запитом наданої контролюючому органу в установленому законом порядку.

Згідно з п.74.2. ст.74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань.

Статтею 83 Податкового кодексу України встановлено, що для посадових осіб і контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.

Судом встановлено, що податковим органом для визначення звичайної ціни реалізації зернових (пшениця, ячмінь, кукурудза) використовувалася інформація, надана Головним управлінням статистики у Сумській області листами від 16.12.2016 № 04.4-82-3561, від 13.03.2018 № 04.4-82/476-18, від 05.04.2019 № 04.4-82/2633-19 (а.с.108-116), про середню ціну реалізації сільськогосподарської продукції підприємствами Сумської області у розрізі районів. При цьому, у листі висловлене застереження про те, що наведені середні ціни призначені для статистичних цілей і не можуть використовуватися для інших цілей.

Проте, податковим органом середні ціни реалізації сільськогосподарської продукції були застосовані як звичайні ціни до спірних господарських операцій з реалізації продукції позивачем.

Тобто, відповідач помилково ототожнив зі звичайними цінами інформацію про валові середні ціни реалізації сільськогосподарської продукції сільськогосподарськими підприємствами Сумської області, що надана Головним управлінням статистики у Сумській області.

Отже, відповідач не проводив дослідження ринкових цін з урахуванням класу (для пшениці III класу клейковина може бути від 19% до 22%, для пшениці VI класу клейковина складає до 19%), рівня вологості (ціна для сої, соняшника, кукурудзи залежить від їх вологості); рівня сміттєвої домішки, зернової домішки (кукурудза, пшениця, соя) та інших умов, які безпосередньо впливають на формування ціни контракту.

Враховуючи викладене, податковий орган не визначив ринкових цін стосовно товарів, які реалізовував позивач, а тому не довів невідповідності ціни у спірних операціях звичайним цінам.

Крім того, як вбачається з доповнення до листа Головного управління статистики у Сумській області від 13.02.2018 року № 04.4-82/46-18 від 16.03.2018 року № 04.4-82/839-18 «Середня ціна реалізації за всіма напрямками окремих видів сільськогосподарської продукції сільськогосподарськими підприємствами (крім малих) за 2016 рік та по періодах за 2017 роках», середня ціна на кукурудзу по Глухівському району за січень 2017 року становила 2 876, 30 грн. Тобто, в самому доказі, який надав податковий орган, середня ціна на кукурудзу по Глухівському району за січень 2017 року становила 2 876, 30 грн., а не 3 484,00 гри. як заначено в акті перевірки.

Таким чином, позивач реалізував кукурудзу за договором купівлі-продажу № 13/01- 17 від 13 січня 2017 року вище середньої статистичної ціни по Глухівському району на 183,7 грн. (3060-2876,30).

Щодо висновків контролюючого органу про порушення п. 198.5 ст. 198 ПКУ ПП «Аграні інвестиції» внаслідок заниження суми податкового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 153197 грн., в т.ч за липень 2016 у сумі 38827 грн, за серпень 2017 на суму 60853 грн., за липень 2018 на суму 53517грн., під час списання відходів III категорії на загальну суму 919181,47 грн., в т.ч за липень 2016 у сумі 232961,95 грн, за серпень 2017 на суму 365118 грн., за липень 2018 на суму 321101,52 грн., суд вважає необхідним відмітити, що «Порядок приймання зерна на зберігання, переробку та заставу від власників» було регламентовано Наказом Міністерства аграрної політики України № 661 від 13.10.2008 р. «Про затвердження Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин). Так, основними операціями з доробки зерна в елеваторах (складах) є його очищення, сушіння, вентилювання, знезараження.

При очищенні зерна з маси видаляється значна кількість домішок. Відходи, відповідно до визначення, наведеного у ДСТУ 2629-94 - малоцінні кормові і покормові залишки, які одержують під час виробництва основної продукції (зернові відходи, пил оббивальний, лузга, дрібні зерна). Зернові відходи 3 категорії - залишки від очищення зерна, до складу яких входять не більше ніж 2% зерна, соломисті частинки, пил аспіраційний і оббивальний чорний. А відповідно, відходи III категорії є одним із складових структури зернини, яке було вирощено підприємством.

Пунктом 14.1.36 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до Методичних рекомендацій з планування, обліку і калькулювання собівартості продукції (робіт, послуг) сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 18.05.2001 №132 (далі по тексту - Методичні рекомендації), продукція власного виробництва поточного року відноситься на витрати за плановою собівартістю з коригуванням її в кінці року до рівня фактичних витрат.

Пунктом 1.2. Методичних рекомендацій визначено, що собівартість продукції (робіт, послуг) - це витрати підприємства, пов`язані з виробництвом продукції, виконанням робіт та наданням послуг.

Отже, витрати позивача, пов`язані з вирощуванням, збиранням зернових культур, включаючи вартість з доробки зерна, становлять собівартість цього товару, з огляду на яку визначається і майбутня ціна реалізації, а вартість доробки зерна, в результаті якої отримуються відходи ПІ категорії, є складовою вартості готової продукції (зерна), операції з постачання якого підлягають подальшому оподаткуванню.

Таким чином, відходи, як складова зернової маси, є елементом виробленої продукції, яка вирощується для отримання прибутку підприємством, тобто використовуються в господарській діяльності. Про це свідчать і вимоги П(С)БО 30 "Біологічні активи", в якому визначено, що сільськогосподарська продукція - актив, одержаний в результаті відокремлення від біологічного активу, призначений для продажу, переробки або внутрішньогосподарського споживання.

Проте, відповідачем не було враховано вказані вище вимоги, що призвело до безпідставного нарахування податкових зобов`язань підприємству у сумі 153197,00 грн.

Відповідно до п. 198.5. ст. 198 ПКУ платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Відходи III категорії, як правильно вказує представник позивача, не придбавалися, не виготовлялися, не використовувалися, вони не є товаром (не мають вартості), а їх списання є не господарською діяльністю, а веденням бухгалтерського обліку, внаслідок чого відповідач безпідставно необґрунтовано вважає, що, списуючи відходи III категорії, підприємством порушено п. 198.5 ст. 198 ПК України.

Крім того, згідно з карткою рахунку 2317 за 24 червень 2018 року при списанні відходів 3 категорії собівартість зерна не змінилася, оскільки до списання відходів вона була 3 714 303,97 грн. та після їх списання вона залишилася 3 714 303,97 грн ,тобто вартість відходів включено в ціну зерна (а.с.155).

Згідно з карткою рахунку 2317 за 2 серпня 2017 року при списанні відходів 3 категорії собівартість зерна не змінилася, як до, так і після списання відходів вона становила 2 204 961грн.91коп.,тобто вартість відходів включено в ціну зерна (а.с.157).

З приводу податкового повідомлення-рішення форми «ПН» від 04.07.2019 № про застосування штрафу у розмірі 50 % у сумі 785 338,50 грн. суд зазначає, що перевіркою податкових накладних, реєстрів податкових накладних, даних Єдиного реєстру податкових накладних встановлено, що ПП «Аграрні інвестиції» не виписувало податкової накладної з номенклатурою "перевищення звичайної ціни над фактичною за товарами, послугами". Також не було складено та зареєстровано податкових накладних на проведення операцій по списанню відходів 3 категорії.

Дані порушення тягнуть за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість (п. 1201. 1 ст. 1201ПКУ), які складають 785338,50 грн., проте, оскільки під час розгляду даної справи було встановлено протиправність винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 04.07.2019 № про зменшення суми від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 1570677 грн., то податкове повідомлення-рішення від 04.07.2019 № про застосування штрафу також є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Головне управління ДФС у Сумській області, як суб`єкт владних повноважень, не довело правомірності спірних податкових повідомлень-рішень, а тому суд вважає за необхідне визнати їх протиправними та скасувати.

Згідно з ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області 19210 грн.00коп. судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням №2877 від 23.07.2019р. (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Аграрні Інвестиції" до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 04.07.2019 року № про зменшення розміру від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, суми податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 1570677,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПН» від 04.07.2019 року № про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 785338,50 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська,13, ) на користь Приватного підприємства "Аграрні Інвестиції" (41400, Сумська область, м. Глухів, вул. Рильський шлях, буд.1а, ) суму судового збору у розмірі 19210грн.00коп. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять грн.00коп.).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 лютого 2020 року

Суддя О.О. Осіпова