Справа № 240/9071/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9071/19

Головуючий у І інстанції: Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

11 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представника позивача: Бугайова Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Васьковицької сільської ради на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року (прийняте у м. Житомир) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" до Васьковицької сільської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ "Ниви Полісся" про визнання недійсним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

позивач 03.07.2019 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив визнати недійсним рішення 44 сесії VII скликання Васьковицької сільської ради від 27.05.2019 №266 "Про скасування рішення №260 43 сесії VII скликання від 23.05.2019 Васьковицької сільської ради "Про надання в строкову оренду земельних ділянок (земельних часток (паїв) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття на території Васьковицької сільської ради".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення 44 сесії VII скликання Васьковицької сільської ради від 27.05.2019 №266 "Про скасування рішення №260 43 сесії VII скликання від 23.05.2019 Васьковицької сільської ради "Про надання в строкову оренду земельних ділянок (земельних часток (паїв) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття на території Васьковицької сільської ради".

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Васьковицької сільської ради Коростенського району Житомирської області (вул. Першотравнева, 36, с. Васьковичі, Коростенський район, Житомирська область, 11522; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" (вул.Василенка, 8, с. Ігнатпіль, Овруцький район, Житомирська область, 11163; ) понесені судові витрати в розмірі 4921,00 грн. (чотири тисячі дев`ятсот двадцять одна гривня 00 копійок).

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що всі дії підготовки до сесії сільської ради проводилися відповідно до ч. ч. 1, 10, 13, 15 ст. 45 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради, що і було зроблено під час підготовки до 44 сесії VII скликання Васьковицької сільської ради.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначив, що відповідачем порушено вимоги ч. 10 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 10, 12, 15 Регламенту в частині дотримання процедури винесення питання про перегляд рішення Васьковицької сільської ради 43 сесії VII скликання від 23.05.2019 № 260 до порядку денного 44 сесії Васьковицької сільської ради.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представниками відповідача та третьої особи подано заяви (від 05.03.2020 № 778/20 та від 10.03.2020 № 793/20) про розгляд справи без їх участі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

Васьковицькою сільською радою Коростенського району Житомирської області на 30 сесії VI скликання було прийнято рішення від 22.05.2013 №187 "Про охорону спадкового майна" на підставі якого, Васьковицькою сільською радою взято під охорону майно, що входить до складу спадкового майна померлих громадян до часу оформлення прав спадкоємцями.

При цьому, для забезпечення утримання та догляду частини спадкового майна (земельних ділянок) померлих громадян, що взяте під охорону згідно рішення від 22.05.2013 №187, Васьковицькою сільською радою було прийнято рішення від 22.05.2013 №188 "Про укладення договорів на управління спадщиною", відповідно до якого до часу оформлення прав спадкоємцями управителем земельних ділянок, які входять до складу спадкового майна було установлено ТОВ "Ниви Полісся".

На виконання зазначеного рішення між Васьковицькою сільською радою Коростенського району Житомирської області та ТОВ "Ниви Полісся" був укладений договір на управління спадщиною від 27.05.2013 №1.

Однак в подальшому, Васьковицькою сільською радою Коростенського району Житомирської області на 33 сесії VI скликання було прийнято рішення від 06.11.2013 №213, яким рішення 30 сесії VI скликання Васьковицької сільської ради від 22 травня 2013 року №188 "Про укладення договорів управління спадщиною" було скасовано, а договір на управління спадщиною №1 від 27.05.2013 укладений між Васьковицькою сільською радою та ТОВ "Ниви Полісся" було визнано таким, що втратив чинність.

Окрім цього, ТОВ "Ниви Полісся" зверталося до Васьковицької сільської ради з клопотанням від 25.09.2017 в якому просило переглянути питання про передачу товариству під нагляд та охорону земельні ділянки, власники яких померли, до оформлення прав спадкоємцями або набрання законної сили рішенням суду про визнання спадщини відумерлою. Проте, листом Васьковицької сільської ради від 17.10.2017 №286 ТОВ "Ниви Полісся" було повідомлено, що згідно з ст. 122 Земельного кодексу України до повноважень сільських рад у галузі земельних відносин належить розпорядження землями в межах населеного пункту, а земельні ділянки (паї) знаходяться на території сільської ради за межами населеного пункту. У зв`язку з цим ТОВ "Ниви Полісся" фактично було відмовлено в задоволенні клопотання.

Разом з тим до Васьковицької сільської ради звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсоіл" з листом від 17.05.2019 в якому з метою збереження та охорони майна просило розглянути та прийняти рішення щодо взяття в управління та передачі товариству у строкове платне користування (оренду) наявні неуспадковані земельні ділянки, що розташовані в межах сільської ради.

Зазначений лист позивача 23 травня 2019 року був розглянутий на засіданні постійної комісії сільської ради з питань сільського господарства, земельних ресурсів і розвитку особистих підсобних господарств і за наслідками розгляду прийнято рішення про винесення даного питання на розгляд сесії сільської ради.

23.05.2019 Васьковицькою сільською радою Коростенського району Житомирської області на 43 сесії VIІ скликання було прийнято рішення№ 260, яким ТОВ "Укрсоіл" надано в строкову платну оренду земельні ділянки (земельні частки (паї)) в кількості 94 ділянки орієнтовною площею 173 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Васьковицької сільської ради.

Водночас, Васьковицькою сільською радою на 43 сесії VIІ скликання було прийнято рішення від 23.05.2019 №261, яким ТОВ "Укрсоіл" надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж невитребуваних земельних ділянок (земельних часток (паїв)) в натурі (на місцевості) в кількості 109 земельних ділянок орієнтовною площею 315 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, 24 травня 2019 року до Васьковицької сільської ради надійшло клопотання ТОВ "Ниви Полісся" (вх. №33/0219 від 24.05.2019), в якому товариство просило переглянути рішення сесії сільської ради, щодо передачі під нагляд та охорону земельних ділянок власники яких померли.

27 травня 2019 року на сорок четвертій позачерговій сесії VII скликання Васьковицької сільської ради було прийнято рішення № 266 "Про скасування рішення Васьковицької сільської ради № 260 від 23.05.2019, яким ТОВ "Укрсоіл" передано в оренду 94 земельні ділянки орієнтовною площею 173 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім того, 31 травня 2019 року до Васьковицької сільської ради надійшло клопотання ТОВ "Ниви Полісся" № 46, в якому ТОВ просило сільську раду надати йому в управління (оренду) неуспадковане майно у вигляді земельних ділянок сільськогосподарського призначення власники яких померли, за відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтованою площею 170 га.

В подальшому, 45 сесією VII скликання Васьковицької сільської ради за наслідками розгляду клопотання ТОВ "Ниви Полісся" було прийнято рішення від 03.06.2019 № 267, яким ТОВ "Ниви Полісся" надано в оренду земельні ділянки (земельні частки (паї)) в кількості 94 ділянки орієнтовною площею 170 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Васьковицької сільської ради.

Вважаючи, що рішення 44 сесії VII скликання Васьковицької сільської ради від 27.05.2019 №266 "Про скасування рішення №260 43 сесії VII скликання від 23.05.2019 Васьковицької сільської ради "Про надання в строкову оренду земельних ділянок (земельних часток (паїв) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття на території Васьковицької сільської ради" є протиправним та порушує права ТОВ "Укрсоіл", звернулось із даним позовом до суду.

Розглядаючи дану справу та приймаючи рішення по суті позовних вимог суд першої інстанцій вважав, що між сторонами існує публічно-правовий спір, у зв`язку з чим розгляд даної справи в частині вимог про скасування рішення 44 сесії VII скликання Васьковицької сільської ради від 27.05.2019 №266 "Про скасування рішення №260 43 сесії VII скликання від 23.05.2019 Васьковицької сільської ради "Про надання в строкову оренду земельних ділянок (земельних часток (паїв) у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття на території Васьковицької сільської ради" слід здійснювати за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно зі ст. 5 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Пунктами "а", "б" ч. 1 ст. 12 ЗК України передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Це положення узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 16 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV "Про оренду землі", згідно з яким укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Частинами 1 та 6 ст. 33 цього Закону передбачено, що після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Отже, з моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами та в подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна із сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна із сторін є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас, за приписами п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели дії органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхньої посадової або службової особи, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

У справі, яка переглядається, позивач оскаржує рішення сільської ради, яким зокрема скасовано надання позивачу в строкову оренду земельних ділянок на території Васьковицької сільської ради", мотивувавши свої доводи тим, що в подальшому відповідачем незаконно, було прийнято рішення від 03.06.2019 № 267, яким спірні земельні ділянки передано в оренду іншому ТОВ - "Ниви Полісся" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином, звернення до суду із цим позовом обумовлене потребою захисту порушених, на думку позивача, майнових прав на земельні ділянки, а предметом цього спору є не стільки оцінка правомірності рішення сільської ради, скільки перевірка законності набуття майнових прав на ті самі земельні ділянки ТОВ "Укрсоіл" та ТОВ "Ниви Полісся".

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції, розглянувши та вирішивши справу по суті, не врахував юридичної природи спору, що виник між сторонами, та не звернули увагу на те, що цей спір не належить до категорії спорів, які підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №802/2292/17-а та постановах КАС ВС від 13.12.2019 у справі № 379/406/15-а, від 17.02.2020 у справі № 808/4077/17.

Частиною 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України від 06.11.1991 № 1798-XII (далі ГПК України) вказано, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Оскільки спір у справі не є публічно-правовим, то з урахуванням змісту позовних вимог, характеру спірних правовідносин, встановлених обставин, та враховуючи суб`єктний склад учасників спору, колегія суддів вважає, що цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Такий ж правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі №819/1003/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, зокрема, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції розглянув даний спір з порушенням правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19 КАС України, що є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

За приписами ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно ч. 3 ст. 319 КАС України у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку щодо неналежності розгляду даного спору в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження по даній справі - закриттю.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Васьковицької сільської ради задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року скасувати, та прийняти нову постанову.

Закрити провадження у справі.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Також суд роз`яснює позивачеві про наявність в нього права протягом 10 днів з дня отримання постанови звернутися із заявою до апеляційного суду про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 березня 2020 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.