Справа № 200/390/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року справа № 200/390/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року (повний текст складено 15 квітня 2019 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/390/19-а (суддя в 1 інстанції - Голуб В.А.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог Головне управління ДФС у Донецькій області зазначало, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, раніше не заявлений до суду, у розмірі 941 894,50 грн., а саме: 522 884,73 грн. - борг виник 10.02.2017 року - донараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 28.12.2016 року № на суму 653 605,91 грн. (з них: податкове зобов`язання - 522 884,73 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 130 721, 18 грн.); 288 288, 56 грн. - борг виник 10.02.2017 року - нараховано пені згідно пп. 129.1.2 ст. 129 Податкового кодексу України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 200/390/19-а адміністративний позов було задоволено, внаслідок чого стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в рахунок погашення податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 941 894, 50 грн.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі № 200/390/19-а: було допущено заміну позивача у справі № 200/390/19-а - Головного управління ДФС у Донецькій області на Головне управління ДПС у Донецькій області (далі - позивач); апеляційне провадження у справі № 200/390/19-а за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Першого апеляційного адміністративного суду у справі № 805/2024/17-а.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2020 року поновлено провадження у справі № 200/390/19-а за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 включений до ЄДРПОУ за номером НОМЕР_1 та перебуває на обліку платників податків в Маріупольській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (арк.справи 5).

За фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рахувався податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 941 894, 50 грн., а саме: 522 884, 73 грн. - борг виник 10.02.2017 року - донараховано згідно податкового повідомлення рішення форми «Р» від 28.12.2016 року № на суму 653 605, 91 грн. (з них: податкове зобов`язання - 522 884, 73 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 130 721, 18 грн.) (а.с.15-16); 288 288, 56 грн. - борг виник 10.02.2017 року - нараховано пені згідно з пп. 129.1.2 ст. 129 Податкового кодексу України (арк.справи 25).

Податкове повідомлення рішення форми «Р» від 28.12.2016 року № на суму 653 605,91 грн. було направлене поштою на податкову адресу боржника, та поштове відправлення повернене з відміткою відділення зв`язку: «за закінченням терміну зберігання» (поштове відправлення № 878) (арк.справи 13-14).

Податкове повідомлення рішення форми «Р» від 28.12.2016 року № на суму 653 605,91 грн. прийняте на підставі акту перевірки про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.11.2016 року № 789/05-19-13-02/ НОМЕР_1 (арк.справи 19-22).

Акт перевірки про результати документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.11.2016 року № 789/05-19-13-02/ НОМЕР_1 був направлений поштою на податкову адресу боржника, та вручений 16.12.2016 року (поштове відправлення № 390, супровідний лист Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 15.11.2016 року № 46501/05-19-13-02) (арк.справи 17-18).

У зв`язку з несплатою платником податків ФОП ОСОБА_1 узгоджених податкових зобов`язань, позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 15 лютого 2017 року № 2099-17, яка направлена поштою на податкову адресу відповідача та вручена під розписку відповідачу (арк.справи 10).

Спірним питанням у справі є правомірність стягнення з відповідача суми податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (на момент виникнення спірних правовідносин) ( далі - Податковий кодекс України).

Відповідно до пункту 41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску (далі - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), його територіальні органи.

Згідно з пунктом 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Органом стягнення, у відповідності до приписів підпункту 14.1.137. пункту 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України, є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, позивач - є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує повноваження, надані йому Податковим кодексом України.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно із положеннями пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

За приписами статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до частини 1 пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Як вже було зазначено раніше, за відповідачем обліковувався податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, раніше не заявлений до суду, у розмірі 941 894,50 грн., а саме: 522 884,73 грн. - борг виник 10.02.2017 року - донараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 28.12.2016 року № на суму 653 605,91 грн. (з них: податкове зобов`язання - 522 884,73 грн. та штрафні (фінансові) санкції - 130 721, 18 грн.); 288 288, 56 грн. - борг виник 10.02.2017 року - нараховано пені згідно пп. 129.1.2 ст. 129 Податкового кодексу України.

Саме це й було підставою звернення податкового органу із даним позовом про стягнення заборгованості.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (відповідач по даній справі) звертався до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкове повідомлення - рішення від 28 грудня 2016 року № щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем Податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 522884,73 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 130721,18 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 28 грудня 2016 року № щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування» за податковим зобов`язання у розмірі 187989,62 грн. та застосованими штрафними ( фінансовими) санкціями у розмірі 46997,40 грн. В іншій частині позову відмовлено.

21 січня 2020 року Першим апеляційним адміністративним судом по справі № 805/2024/17-а прийнято постанову, якою: апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 805/2024/17-а - залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 805/2024/17-а - задоволено; рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 805/2024/17-а - скасовано в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2016 року № щодо збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування за податковим зобов`язанням у розмірі 334 895,11 грн. та нарахування штрафних фінансових санкцій у розмірі 83 723,78 грн.; позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - АТ «УкрСиббанк» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.12.2016 року № щодо збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування за податковим зобов`язанням у розмірі 334 895,11 грн та нарахування штрафних фінансових санкцій у розмірі 83 723,78 грн. - задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 28.12.2016 року № щодо збільшення грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачені фізичними особами за результатами річного декларування за податковим зобов`язанням у розмірі 334 895,11 грн. та нарахування штрафних фінансових санкцій у розмірі 83 723,78 грн.; в іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року у справі № 805/2024/17-а - залишено без змін; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 7 711 (сім тисяч сімсот одинадцять) грн. 01 коп.

Відповідно до частини першої ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Тобто, постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року по справі № 805/2024/17-а набрала законної сили.

Оскільки на теперішній час податкове повідомлення-рішення від 28 грудня 2016 року № скасовано у судовому порядку, тому підстави для стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 941 894,50 грн., відсутні.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

Частиною 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року суд відстрочив фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 сплату судового збору за подання апеляційної скарги по даній справі до ухвалення судового рішення.

Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлені Законом України «Про судовий збір», який набрав чинності з 1 листопада 2011 року.

Частиною 3 статті 9 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року (далі - Закон № 3674-VI) передбачено, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону № 3674-VI в даному випадку об`єктом справляння судового збору є апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції, прийняте в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Законом № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у місячному розмірі 1762,00 грн.

Як вбачається зі змісту позовних вимог позивачем у позовній заяві заявлені вимоги майнового характеру (адміністративний позов подано 29.12.2018).

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI (в редакції на момент подання позову) за подання до адміністративного суду адміністративного позову суб`єктом владних повноважень, юридичною особою майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI (в редакції на момент подання апеляційної скарги) за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється ставка судового збору у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги, апелянт повинен був сплатити судовий збір в розмірі 21 192,63 грн. (941 894,50 грн. * 1,5% * 150%).

З огляду на те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню та відповідно до норм статей 132, 139 та 143 КАС України судовий збір підлягає стягненню з позивача в розмірі 21 192,63 грн., у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 132, 139, 143, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 200/390/19-а - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 квітня 2019 року у справі № 200/390/19-а - скасувати.

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області () на користь Державного бюджету України (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір у розмірі 21 192,63 грн. (двадцять одна тисяча сто дев`яносто дві гривні 63 копійки).

Повне судове рішення складено 16 березня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць