Справа № 400/834/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/834/19
Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити пені дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

22 березня 2019 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради про визнання відмови відповідача у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування запису про державну реєстрацію військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в Єдиному державному реєстрі протиправною; зобов`язати департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради скасувати запис № 0015636 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про включення відомостей про державну реєстрацію військової частини НОМЕР_2 внесений 19 травня 2009 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що, наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 28.11.2014 року № 22/ОШР/ДСК «Про проведення додаткових організаційних заходів у Військово-Морських Силах Збройних Сил України у 2014 році» військову частину НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 було розформовано, правонаступником військової частини НОМЕР_4 було визначено військову частину НОМЕР_1 . На виконання вимог телеграми начальника Головного управління майна та ресурсів від 31 травня 2018 року № 503/6/5199 щодо виключення відомостей про військові частини з Єдиного реєстру об`єктів державної власності та ЄДР відповідно до Закону України «Про державну таємницю» наказу служби безпеки України від 12.08.2005 № 440 «Про застосування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю» та враховуючи вищезазначене , з метою приведення обліку військової частини до вимог чинного законодавства, а саме, про військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), позивач звернувся до відповідача з клопотанням про скасування запису про державну реєстрацію військової частини НОМЕР_1 від 10 грудня 2018 року № 154/55/1/1664.

Розглянувши вказане звернення, листом від 17 грудня 2018, відповідач повідомив позивача, що відповідно до статі 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», скасування реєстраційних дій (записів) в ЄДР передбачено на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації, судових рішень, що набрали законної сили. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач з вказаним позовом звернувся до суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд, своїм рішенням від 19 вересня 2019 року, у задоволенні адміністративного позову Військової частини НОМЕР_1 відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Військової частини НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 квітня 2009 року до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України були внесені дані щодо військової частини НОМЕР_2 з присвоєнням ідентифікаційного коду 08123127, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Листом від 10 грудня 2018 року, позивач звернувся до начальника відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців управління державної реєстрації департаменту з надання адміністративних послуг миколаївської міської ради, в якому просив здійснити скасування запису в Єдиному державному реєстрі, щодо військової частини НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Розглянувши вказане звернення, листом від 17 грудня 2018, відповідач повідомив позивача, що відповідно до статі 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», скасування реєстраційних дій (записів) в ЄДР передбачено на підставі: документів, що подаються заявником для державної реєстрації, судових рішень, що набрали законної сили.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що за відсутності рішення суду про скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі, у відповідача не було підстав для вчинення тих реєстраційних дій, про які вказано у позовній заяві.

Проте з вказаним висновком погодитись не можна з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулюються Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 року № 755-IV (далі Закон України № 755).

Частиною 1 статті 3 Закону України № 755 (далі в редакції, чинній на момент вчинення дій) визначено, що дія цього Закону поширюється на державну реєстрацію всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, а також фізичних осіб - підприємців.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України № 755, державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини 4 статті 16 Закону України № 755, до Єдиного державного реєстру не заносяться відомості, що становлять державну таємницю.

Відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України (частина 1 статті 17 Закону України № 755).

Водночас, суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 10 Закону України № 755 (далі в редакції, чинній на день розгляду справи) відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України № 755, відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

Відповідно до частини 4 статті 7 Закону України № 755, до Єдиного державного реєстру не вносяться відомості, що становлять державну таємницю.

За правилами статті 1 Закону України «Про державну таємницю» від 21.01.1994 року № 3855-XII (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон України № 3855), державна таємниця (далі також секретна інформація) вид таємної інформації, що охоплює відомості у сфері оборони, економіки, науки і техніки, зовнішніх відносин, державної безпеки та охорони правопорядку, розголошення яких може завдати шкоди національній безпеці України та які визнані у порядку, встановленому цим Законом, державною таємницею і підлягають охороні державою.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України № 3855, до державної таємниці у порядку, встановленому цим Законом, відноситься інформація у сфері оборони:

про зміст стратегічних і оперативних планів та інших документів бойового управління, підготовку та проведення військових операцій, стратегічне та мобілізаційне розгортання військ, а також про інші найважливіші показники, які характеризують організацію, чисельність, дислокацію, бойову і мобілізаційну готовність, бойову та іншу військову підготовку, озброєння та матеріально-технічне забезпечення Збройних Сил України та інших військових формувань;

про напрями розвитку окремих видів озброєння, військової і спеціальної техніки, їх кількість, тактико-технічні характеристики, організацію і технологію виробництва, наукові, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, пов`язані з розробленням нових зразків озброєння, військової і спеціальної техніки або їх модернізацією, а також про інші роботи, що плануються або здійснюються в інтересах оборони країни;

про дислокацію, характеристики пунктів управління, зміст заходів загальнодержавного та регіонального, у разі необхідності міського і районного рівня, щодо приведення у готовність єдиної державної системи цивільного захисту населення і територій до виконання завдань в особливий період та про організацію системи зв`язку (оповіщення) в особливий період, можливості населених пунктів, регіонів і окремих об`єктів щодо евакуації, розосередження населення і забезпечення його життєдіяльності; забезпечення виробничої діяльності об`єктів національної економіки у воєнний час;

про геодезичні, гравіметричні, картографічні та гідрометеорологічні дані і характеристики, які мають значення для оборони країни.

За приписами частини 3 статті 10, частини 1 статті 12 Закону України № 3855, інформація вважається державною таємницею з часу опублікування Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, до якого включена ця інформація, чи зміни до нього у порядку, встановленому цим Законом. Звід відомостей, що становлять державну таємницю, формує Служба безпеки України на підставі рішень державних експертів з питань таємниць. Зазначений Звід та зміни до нього набирають чинності з моменту опублікування в офіційних виданнях України.

Згідно з пунктом 1.4.4 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України від 12.08.2005 № 440, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.2005 за № 902/11182, державну таємницю становлять: відомості про діючі або перспективні: бойовий склад, організаційно-штатну структуру, дислокацію, систему охорони, оборони, чисельність особового складу військових частин (установ) на мирний час (за винятком відомостей про дійсне найменування з`єднань, військових частин, установ (організацій) ЗС, військових навчальних закладів, а також їх місце розташування із зазначенням населених пунктів та географічних координат і їх підпорядкованості, відомостей про загальну штатну чисельність військовослужбовців за штатом мирного часу, озброєння та військову техніку, які надаються державам-учасницям відповідно до прийнятих Україною міжнародних зобов`язань за Договором про звичайні збройні сили в Європі, Віденським документом 2011 року про заходи зміцнення довіри та безпеки та Глобальним обміном воєнною інформацією, а також відомостей щодо військових навчальних закладів, квартирно-експлуатаційних органів, військових представництв, закладів культури та спортивних закладів).

Отже, згідно зі статтею 8 Закону України № 3855 та пункту 1.4.4 наказу Служби безпеки України «Про затвердження Зводу відомостей, що становлять державну таємницю» від 12.08.2005 № 440, відомості про дислокацію, систему охорони, оборони, організаційно-штатну структуру, чисельність особового складу військових частин (установ) мирного часу, які не підлягають розголошенню згідно з міжнародними зобов`язаннями України становлять державну таємницю.

Це означає, що відомості про державну реєстрацію 45 гарнізонного будинку офіцерів становлять державну таємницю, а тому, з огляду на імперативні приписи частини 4 статті 7 Закону України № 755, не повинні бути наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України № 755, державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо, серед іншого: зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача в даній справі, слід виходити з того, що відповідно до приписів Закону України № 755 підставою для скасування записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичну особу є ухвалення відповідного судового рішення. При цьому, таке рішення реалізується шляхом внесення відповідного запису (записів) до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому суд першої інстанції вказаних обставин не дослідив та дійшов передчасного висновку, що у відповідача не виникло обов`язку щодо проведення державної реєстрації (інших реєстраційних дій).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Отже, на підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне визнати відмову Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування запису про державну реєстрацію військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в Єдиному державному реєстрі протиправною та зобов`язати департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради скасувати запис № 0015636 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про включення відомостей про державну реєстрацію військової частини НОМЕР_2 внесений 19 травня 2009 року.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, Військова частина НОМЕР_1 згідно платіжного доручення від 25.02.2019 № 196 сплатила судовий збір на суму 1921, 00 грн (а.с. 5), згідно платіжного доручення від 21.11.2019 № 1348 сплатила судовий збір на суму 2 881, 5 грн (а.с. 83), що свідчить про наявність факту внесення заявником судового збору.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради на користь Військової частини НОМЕР_1 судові витрати у сумі 4 802,5 грн

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 400/834/19 скасувати, ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Визнати відмову Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про скасування запису про державну реєстрацію військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в Єдиному державному реєстрі протиправною.

Зобов`язати департамент з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради скасувати запис № 0015636 у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців про включення відомостей про державну реєстрацію військової частини НОМЕР_2 внесений 19 травня 2009 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради (вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судові витрати у сумі 4 802,5 грн (чотири тисячі вісімсот дві грн 50 коп).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: С.Д. Домусчі