Справа № 580/848/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 березня 2020 року справа № 580/848/20

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/848/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Черкаській області

про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату борги (недоїмки) від 14.12.2018 № Ф-1762-55, прийнято ухвалу.

11.03.2020 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.12.2018 № Ф-1762-55 у сумі 6552,19 грн;

- поновити строк адміністративного оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.12.2018 року № Ф-1762-55 на суму 6552, 19 грн;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області на користь позивача витрати із сплати судового збору у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд зазначає, що позивачем сформовано позовні вимоги до особи, яку не визначено учасником справи Головне управління Державної фіскальної служби України в Черкаській області.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд зазначає, що позивачем у тексті позовної заяви є клопотання про поновлення строку адміністративного оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) від Головного управління ДФС у Черкаській області від 14.12.2018 року № Ф-1762-55 у сумі 6552, 19 грн, проте відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду (а не строк адміністративного оскарження) у випадку подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з відповідним обгрунтуванням поважності причин.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464) встановлено, що у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Адміністративне оскарження передбачає подання скарги на вимогу про сплату єдиного внеску до податкового органу вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це податкового органу, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

У обґрунтування клопотання про поновлення процесуальних строків на адміністративне оскарження зазначено, що протягом 2018 року позивачем не було отримано вимог про сплату боргу з єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне страхування (далі ЄСВ), проте не йдеться про електронний кабінет платника. 14.01.2020 позивач звернулась до Головного управління ДФС у Черкаській області про надання довідки про стан розрахунків з бюджетом за період з 01.01.2018 до 18.10.2019 та про надання копій вимог, що було надіслано (вручено) позивачу за період з 01.04.2018 до 13.01.2020. У відповідь на зазначені заяви 16.01.2019 було отримано копію оскаржуваної вимоги. За результатами адміністративного оскарження скаргу залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку на адміністративне оскарження, позаяк вимогу від 14.12.2018 № Ф-1762-55 надіслано на адресу скаржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення, проте поштове відправлення повернуто за зворотною адресою з відміткою поштового відділення «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Позивач не обгрунтовує ту чи іншу податкову адресу.

Позивач зазначає, що нею не було отримано оскаржуваної вимоги, а тому 10-денний термін на оскарження вимоги не почав відлік.

Позивач під час розгляду питання поновлення строку просить врахувати постанову Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 906/142/18, де зазначено: «перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що приписи ГПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення ухвали суду про призначення розгляду скарги з вказівкою причини повернення: «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Повернення із вказаної причини не свідчить ні про відмову сторони від одержання відправлення, ні про її незнаходження за адресою, повідомленою суду».

Такий висновок зроблено з аналізу частини 6 статті 242 ГПК України, згідно якої днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 6 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства Фінансів України від 20.04.2015 № 449 у разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Позивачем не обґрунтовано поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Позивачем у додатках до матеріалів позовної заяви зазначено платіжне доручення про сплату судового збору з відміткою банку про зарахування коштів, проте до матеріалів позовної заяви такого документа не надано, що підтверджується актом Черкаського окружного адміністративного суду від 11.03.2020 про відсутність вкладення платіжного доручення про сплату судового збору з відміткою банку про зарахування коштів.

Відповідно до частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановлена з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, що необхідно сплатити.

Згідно статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду фізичною особою підприємцем позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки подана позовна заява містить вимоги майнового характеру у сумі 6552,19 грн, то 1 відсоток ціни позову становить 65,52 грн. Для визначення суми судового збору застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений станом на 01.01.2020, що становить 2102 грн.

0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 840,80 грн (2102*0,4).

Враховуючи, що 1 відсоток ціни позову становить 65,52 грн, що менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судовий збір за подання даної позовної заяви становить 840,80 грн. Належними реквізитами для сплати судового збору є: отримувач коштів - 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38031150; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача UA4023002; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Черкаський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статті 160, статті 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.12.2018 № Ф-1762-55, залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання:

- нової редакції позовної заяви із зазначенням: повного найменування, місцезнаходження; поштового індексу; ідентифікаційного коду юридичної особи в ЄДРПОУ; відомих номерів засобів зв`язку; офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти особи, до якої сформовано позовні вимоги;

- обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду;

- доказів сплати судового збору у сумі 840,80 грн або доказів належності до категорій осіб, звільнених від сплати судового збору.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова