Справа № 200/1515/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 р. Справа№200/1515/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпорядження № 561 від 28.12.2019 року та зобов`язання вчинити дії щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправним та скасування розпорядження № 561 від 28.12.2019 року та зобов`язання вчинити дії щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 15.06.2019 року звернувся до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо ведення безоплатно земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

У відповідь отримав лист № Н-344/1/2 від 25.06.2019 року з якого позивач зрозумів що йому відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Не погодившись із протиправними діями суб`єкта власних повноважень, позивач звернувся із позовом до Генічеської районної державної адміністрації Херсонеської області щодо про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

09.12.2019 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/10140/19-а, яким позов задовольнив частково, визнавши протиправним дії Генічеської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність та зобов`язати Геніченську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 червня 2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність та прийняти за наслідком розгляду відповідне рішення з урахуванням висновків суду. 28.12.2019 року Першим заступником голови Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області було повторно розглянуто заяву Позивача від 15.06.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, про що видано розпорядження голови районної державної адміністрації № 561, яким було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність, площею 0.1000 га. для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно правових актів. Вважає що Заступник голови Генічеської районної державної адміністрації під час прийняття рішення у формі розпорядження Голови Генічеської районної державної адміністрації від 28.12.2019 № 561, не врахував висновки суду викладені у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 09.12.2019 у справі № 200/10140/19-а , та порушив норми ст. 118 ЗК України під час здійснення власних повноважень. Та просить суд

визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області № 561 від 28.12.2019 про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва ОСОБА_1 та

зобов`язати Генічеську районну державну адміністрацію Херсонської області надати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради, в розмірах, не більше 0,1000 гектара, яка розташована за адресом : АДРЕСА_2 , відповідно до заяви від 15.06.2019.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року було прийнято позов до розгляду та призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 16 березня 2020 року.

11 березня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач зазначив, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду яких органи приймають одне з відповідних рішень. При цьому зазначення на карті бажаного місця розташування земельної ділянки має значення для надання об`єктивної оцінки та відповіді на клопотання заявника, оскільки пошук такої ділянки до повноважень органу виконавчої влади, у даному випадку до Генічеської районної державної адміністрації - не віднесено.

Проте, як вбачається з графічних матеріалів, доданих позивачем ОСОБА_1 до заяви від 15.06.2019 р., вони не можуть вважатися такими, що містять місце розташування бажаної земельної ділянки, оскільки містять виключно графічні межі території дачного масиву «Світанок» с. Щасливцеве Генічеського району Херсонської області, до складу якого входять окремі земельні ділянки (з визначеними адресами місця розташування), а конкретно невизначена земельна ділянка, яку позивач прагне отримати у власність, що унеможливлює її ідентифікацію і прийняття відповідного розпорядчого документу.

Вимоги позивача ґрунтується на тому, що на розгляд відповідача подано графічні матеріали відповідно до наявної у вільному доступі інформації щодо незайнятих земельних ділянок. Не зазначення ідентифікованого місця розташування (вулиці, номеру земельної ділянки тощо) є порушенням порядку звернення та підставою для відмови в наданні земельної ділянки у зв`язку з її фактичною відсутністю, тобто невизначеністю.

На цих підставах у позові просив відмовити.

16 березня 2020 року позивач в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

16 березня 2020 року представник відповідача в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Надав заяву про розгляд справи без участі представника.

Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України 9. якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій згідно виданого 23 листопада 1999 посвідчення, і відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" має право на першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва.

15 червня 2019 позивач звернувся до Генічеської районної державної адміністрації (відповідач у справі) із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність, до якої додав копії паспорту, ІПН, посвідчення учасника бойових дій, графічний матеріал щодо можливого розміщення земельної ділянки (а.с.17).

У відповідь на заяву про надання дозволу відповідач направив позивачу лист "Про надання інформації" від 25 червня 2019 № Н-344/1/2, де вказав, що заява позивача розглянута. Крім того зазначив, що дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безплатно земельної ділянки у власність оформляється розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації , яке є актом індивідуальної дії та скасовується лише в порядку передбаченому статтею 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації"

09.12.2019 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 200/10140/19-а, яким позов задовольнив частково, визнавши протиправним дії Генічеської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність та зобов`язати Геніченську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 червня 2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність та прийняти за наслідком розгляду відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Листом про надання інформації відділ у Генічеському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області від 04.04.2019 року № 31-21-0.25-2/298-19 повідомив що земельні масиви в межах масивів с кадастровими номерами :04:001:1451 відносяться до земель рекреаційного призначення для індивідуального дачного будівництва та є державною власністю.

Згідно з розпорядженням голови Генічеської районної державної адміністрації від 28.12.2019 року № 561 «Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва» відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтями 50 та 51 вказаного Кодексу визначено, що до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

До земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Згідно з ч.ч. 1 та 4 ст. 54 вказаного Кодексу землі рекреаційного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Порядок використання земель рекреаційного призначення визначається законом.

Згідно з п. "ґ" ч. 1 ст. 121 цього Кодексу громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України, яка визначає повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів, зокрема для індивідуального дачного будівництва.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Згідно з ч. 2 вказаної статті Кодексу рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 вказаного Кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 ст. 118 вказаного Кодексу визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, за результатами розгляду клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідний орган в місячний строк надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Частиною 7 ст. 118 вказаного Кодексу передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічннх обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених нунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Підставою ненадання позивачу дозволу відповідач визначив невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів індивідуальної дії, а саме розпорядженню від 28.12.2019 року № 561 "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дочного будівництва гр.. ОСОБА_1 .

Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Враховуючи наведене вище та недоведення відповідачем правомірності відмови позивачу у наданні дозволу, а також з урахуванням права суду вийти за межі позовних вимог, наданого ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області № 561 від 28.12.2019 про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва ОСОБА_1 .

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача надання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради, в розмірах, не більше 0,1000 гектара, яка розташована за адресом: АДРЕСА_2 , відповідно до заяви від 15.06.2019, суд зазначає наступне.

09.12.2019 року Донецький окружний адміністративний суд вже ухвалив рішення у справі № 200/10140/19-а, яким позов задовольнив частково, визнавши протиправним дії Генічеської районної державної адміністрації щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність та зобов`язавши Геніченську районну державну адміністрацію повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15 червня 2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність. Заяву Геніченською районною державною адміністрацією повторно розглянуто та відмовлено.

Суд звертає увагу на те, що ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків та дає найбільший ефект.

Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та враховуючи що позивач вже вдруге звертається до суду. виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, повністю.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач має право на пільги, встановлені для ветеранів війни - учасників бойових дій, а отже відповідно приписів Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Генічеської районної державної адміністрації (, адреса: 75500, Херсонська обл., Генічеський район, місто Генічеськ, вулиця Центральна, будинок 5) про визнання протиправним та скасування розпорядження № 561 від 28.12.2019 року та зобов`язання вчинити дії щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області № 561 від 28.12.2019 про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва ОСОБА_1 .

Зобов`язати Генічеську районну державну адміністрацію Херсонської області (75500, Херсонська область, м. Генічеськ, вул.Центральна,5, ) надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради, в розмірах, не більше 0,1000 гектара, яка розташована за адресом: дачний масив Світанок, с. Щасливцеве. Генічеського району Херсонської області, відповідно до заяви від 15.06.2019 року.

Повний текст рішення складено та підписано 16 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков