Справа № 120/1454/19-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 березня 2020 року
Київ
справа №120/1454/19-а
адміністративне провадження №К/9901/494/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Білак М.В., Соколова В.М.,
розглянувши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року
та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року
у справі №120/1454/19-а
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання відмови протиправною,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила:
- визнати протиправною відмову, яка відображена в листі військової частини НОМЕР_1 від 01 квітня 2019 року №350/118/816/пс в нарахуванні та виплаті середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 01 серпня 2018 року по 15 березня 2019 року;
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 серпня 2018 року по 15 березня 2019 року в сумі 94432,00 грн.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року, позов задоволено.
02 січня 2020 року до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1 , які були направлені засобами поштового зв`язку 27 грудня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду від 03 січня 2020 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з підстав не сплати судового збору.
Скаржнику надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі.
30 січня 2020 року на виконання ухвали Верховного Суду від 03 січня 2020 року надійшла заява, у який скаржник просив на підставі статті 133 КАС України зменшити розмір судового збору, звільнити від його сплати, відстрочити або розстрочити його сплату.
Ухвалою Верховного суду від 10 лютого 2020 року відмовлено у задоволення клопотання Військової частини НОМЕР_1 про зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати та продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 03 січня 2020 року, надано десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
02 березня 2020 року на адресу Верховного Суду надійшла заява на усунення недоліків касаційної скарги, та платіжне доручення №305 від 21 лютого 2020 року.
Таким чином, особою, що подала касаційну скаргу були усунуті недоліки касаційної скарги, які були зазначені в ухвалі Верховного Суду від 03 січня 2020 року, що дає змогу вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження.
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460 ІХ, яким внесено зміни в КАС України, зокрема до статей 328 та 333 цього кодексу.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення в редакції Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ від 15 січня 2020 року №460-ІХ (у редакції, яка діє з 08 лютого 2020 року) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Касаційна скарга надійшла до Верховного Суду 02 січня 2020 року, а отже вирішуючи питання щодо відкриття, або відмови у відкритті касаційного провадження слід керуватися нормами КАС України в редакції, які діяли до 08 лютого 2020 року.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, серед основних засад судочинства, закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно пункту 20 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
За змістом пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України Про запобігання корупції займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом розгляду у даній адміністративній справі є нарахування та виплата середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто дана справа пов`язана з проходженням позивачем публічної служби.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ОСОБА_2 проходила військову службу на посаді офіцера відділення аналізу та узагальнення інформації, яка не відноситься до посад, які у значенні Закону України Про запобігання корупції передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища.
Таким чином, в силу вимог пункту першого частини шостої статті 12 КАС України дана справа законом віднесена до справ незначної складності.
Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд прийшов до висновку, що обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не встановлені Верховним Судом з поданих матеріалів касаційної скарги.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене, у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Крім того, у касаційній скарзі скаржником порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
В обґрунтування такого клопотання зазначено, що скаржник отримав копію оскаржуваного судового рішення 29 листопада 2019 року, а касаційну скаргу було направлено до Верховного Суду 27 грудня 2019 року.
Вказані обставини підтверджуються доданими до касаційної скарги документами.
Відповідно до вимог частини другої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
За наведених обставин суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 7 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Клопотання Військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 червня 2019 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року у справі №120/1454/19-а.
4. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
М.В. Білак

В.М. Соколов ,
Судді Верховного Суду