Справа № 520/6163/19
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 березня 2020 р. № 520/6163/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Кухар М.Д.

при секретарі судового засідання - Єрьомкіній К.І.,

за участі:

позивача - не прибув,

представника відповідача, ДІС України - не прибув,

представник відповідача, НАЗК - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Кандидата на зайняття посади начальника Департаменту внутрішнього аудиту Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Кандидат на зайняття посади начальника Департаменту внутрішнього аудиту Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому, після уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати бездіяльність ДФС України щодо нескорочення з 01.08.2017 року посади директора департаменту внутрішнього аудиту ДФС України, на яку протягом року не оголошувався конкурс, протиправною.

- визнати бездіяльність ДФС України щодо неприйняття керівником державної служби ДФС України рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади директора департаменту внутрішнього аудиту ДФС України в термін з 01.08.2016 року по 02.11.2018 року, протиправною.

- визнати дії ДФС України щодо здійснення ОСОБА_2 - начальником управління координації, аналізу та моніторингу департаменту внутрішнього аудиту ДФС України повноважень члена конкурсної комісії, утвореної на підставі наказу ДФС України «Про оголошення конкурсу» № 2118 - 0 від 02.11.2018 року, протиправними.

- визнати бездіяльність ДФС України щодо непроголошення завдання адміністратором конкурсу, проведеного на підставі наказу ДФС України «Про оголошення конкурсу» № 2118 - 0 від 02.11.2018 року, на етапі розв`язання ситуаційного завдання, яке повинно бути однаковим для всіх кандидатів на посаду, протиправними.

- визнати дії ДФС України щодо проведення конкурсною комісією співбесіди як етапу конкурсу на підставі наказу ДФС України «Про оголошення конкурсу» № 2118 - 0 від 02.11.2018 року не з метою оцінки відповідності професійної компетентності кандидатів встановленим вимогам, які не були оцінені на попередніх етапах конкурсу, а з метою незаконного визначення переможця конкурсу в особі ОСОБА_8 та другого кандидата в особі ОСОБА_6, протиправними.

- скасувати результати конкурсу на зайняття вакантної посади директора Департаменту внутрішнього аудиту ДФС України, проведеного на підставі наказу ДФС України «Про оголошення конкурсу» № 2118 - 0 від 02.11.2018 року.

- зобов`язати ДФС України вчинити певні дії - скоротити посаду директора департаменту внутрішнього аудиту ДФС України, на яку протягом року не оголошувався конкурс.

- визнати протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції щодо відмови у розгляді скарги ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про порушення службовими особами ДФС України вимог Закону України «Про запобігання корупції» при проведенні конкурсу на посаду начальника Департаменту внутрішнього контролю ДФС України в умовах наявності реального конфлікту інтересів без його врегулювання.

- зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» розглянути скаргу ОСОБА_1 про порушення службовими особами ДФС України вимог цього Закону при проведенні конкурсу на посаду начальника Департаменту внутрішнього контролю ДФС України в умовах наявності реального конфлікту інтересів без його врегулювання.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем, Державною фіскальною службою України, проведено конкурс на зайняття посади, яка підлягала скороченню, із значними порушеннями процедури проведення такого конкурсу та норм чинного законодавства. Крім того, відповідачем, Національним агентством з питань запобігання корупції, не розглянуто скаргу позивача щодо порушення службовими особами ДФС України вимог Закону України «Про запобігання корупції» при проведенні конкурсу на посаду начальника Департаменту внутрішнього контролю ДФС України в умовах наявності реального конфлікту інтересів без його врегулювання. Вказаними діями відповідачів порушено права позивача, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Відповідач, ДФС України, подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на той факт, що відповідно до наказу ДФС від 12.07.2018 № 448 «Про реалізацію постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року № 297» Департамент внутрішнього аудиту реорганізовано у департамент з аналогічною назвою із збільшенням його штатної чисельності на 80 од., тобто відбулась зміна штату. З огляду на це, посада начальника Департаменту внутрішнього контролю ДФС України була замінена посадою з аналогічною назвою у 2018 році. Крім того, позивач, подавши документи на конкурс бажаючи брати участь у конкурсі на вказану посаду, фактично погодився з правомірністю його проведення. Відповідач зазначив, що конкурс проводився відповідно до вимог чинного законодавства. Позивач не набрав необхідної кількості балів, у зв`язку з чим участь у конкурсі припинив.

Відповідач, Національне агентство з питань запобігання корупції, подав до суду відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на той факт, що позивач у своїй скарзі не зазначив інформацію, яка б розкривала зміст приватного інтересу ОСОБА_2 , з огляду на що, Національне агентство з питань запобігання корупції надало позивачу повну та обґрунтовану відповідь.

В ході розгляду справи відповідачем, Національним агентством з питань запобігання корупції, було заявлено клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції:

- від 29.01.2020 року (надійшло до суду 30.01.2020 року) - за результатами розгляду судом було прийнято ухвалу про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції, справу призначено на 07.02.2020 року. Проведення відеоконференції доручено Окружному адміністративному суду м. Києва.

07.02.2020 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. Призначено судове засідання на 27.02.2020 року.

- від 11.02.2020 року (надійшло до суду 14.02.2020 року) - за результатами розгляду судом було прийнято ухвалу про проведення судового засідання, призначеного на 27.02.2020 року в режимі відеоконференції. Проведення відеоконференції доручено Окружному адміністративному суду м. Києва.

27.02.2020 року судове засідання, проведене в режимі відеоконференції відкладено на 02.03.2020 року.

В судове засідання 02.03.2020 року відповідачі не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, до суду представників не направили. Клопотань про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 195 КАС України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи.

З аналізу норми зазначеної статті вбачається, що таке клопотання подається перед кожним судовим засіданням, в якому сторона бажає брати участь в режимі відеоконференції.

Клопотань про проведення судового засідання, призначеного на 02.03.2020 о 12:00 року в режимі відеоконференції до суду не надходило. Підстав для призначення судового засідання до проведення в режимі відеоконференції не було. Призначення судового засідання в режимі відеоконференції з ініціативи суду нормами КАС України не передбачено.

З огляду на вищевикладене, судове засідання 02.03.2020 року було проведено в загальному порядку, без проведення відеоконференції.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що Наказом ДФС від 02.11.2018 № 2118-о «Про оголошення конкурсу» оголошено конкурс на зайняття вакантних посад апарату ДФС, зокрема на зайняття посади директора Департаменту внутрішнього аудиту ДФС.

ОСОБА_1 проходив конкурс на зайняття вакантної посади директора Департаменту внутрішнього аудиту ДФС та за результатами такого конкурсу, набрав 4,9 балів.

Як вбачається з матеріалів справи, на етапі співбесіди за однією із вимог, а саме, «Необхідні ділові якості» ОСОБА_1 набрав 0,3 бали. Відповідно до пункту 53 Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 246 (із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року № 462, які діяли на час проведення конкурсу) (далі - Порядок), кандидати які під час проведення співбесіди отримали середній бал 0,5 або нижче за однією з вимог, вважаються такими, що не пройшли конкурсний відбір.

Відповідно до пункту 64 Порядку спеціальний структурний підрозділ НАДС або служба управління персоналом державного органу, в якому проводився конкурс, надсилають кожному кандидату письмове повідомлення (поштою або засобами електронного зв`язку) про результати конкурсу протягом п`яти календарних днів з дня їх оприлюднення.

Листом ДФС від 10 грудня 2018 року № 23071/5/99-99-04-05-01-16 до НАДС направлено результати конкурсу, оголошеного наказом ДФС від 02 листопада 2018 року № 2118-о «Про оголошення конкурсу».

18.12.2018 року позивачем поштою було отримано письмове повідомлення ДФС про результати конкурсу, відповідно до якого участь позивача у конкурсі завершено за недостатністю набраних балів.

Позивачем у Заяві про участь у конкурсі від 23 листопада 2018 року (вх. ДФС від 26.11.2018 № 12947/Інше) зазначено, що інформацію про проведення конкурсу прошу повідомляти шляхом телефонного дзвінка за номером, вказаним у заяві; надсиланням рекомендованого листа поштою за адресою - АДРЕСА_1 ; надсиланням електронного листа за адресою - ІНФОРМАЦІЯ_1

З врахуванням пункту 64 Порядку, Департаментом кадрової політики та роботи з персоналом забезпечено інформування ОСОБА_1 про результати конкурсу, шляхом надсилання на вищезазначену електронну адресу листа (11 грудня 2018 року о 20 год. 08 хв., лист ДФС від 11 грудня 2018 року № 19541/В/99-99-04-05-01-14) з подальшим направленням засобами поштового зв`язку.

Вказана інформація підтверджується наданим до матеріалів справи скріншотом відправлених повідомлень з електронної пошти ДФС України.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на той факт, що посада на яку було оголошено конкурс, повинна була бути скорочена у 2017 році, відповідно до норм чинного законодавства.

З вказаного приводу судом встановлено наступне.

Відповідно до вимог статті 22 Закону України "Про державну службу" з метою добору осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки, проводиться конкурс на зайняття вакантної посади державної служби (далі - конкурс) відповідно до Порядку.

Стаття 24 Закону передбачає, що вакантні посади державної служби, на які протягом одного року не оголошено конкурс, підлягають скороченню.

Відповідно до п.7 частини 1 етапі 4 Закону державна служба здійснюється з дотриманням принципу забезпечення рівного доступу до державної служби - заборони всіх форм та проявів дискримінації, відсутність необґрунтованих обмежень або надання необґрунтованих переваг певним категоріям громадян під час вступу на державну службу та її проходження.

Відповідно до частини 6 статті 31 Закону з метою безперебійного функціонування державного органу одночасно з прийняттям рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби до призначення особи на таку посаду суб`єкт призначення може прийняти рішення про тимчасове покладення виконання обов`язків за вакантною посадою керівника самостійного структурного підрозділу на одного із державних службовців, які працюють у відповідному структурному підрозділі державного органу. Це рішення може бути прийнято за умови відсутності посади заступника керівника самостійного структурного підрозділу у державному органі або якщо така посада є вакантною.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року № 297 "Деякі питання діяльності органів Державної фіскальної служби" визначено У додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2014 р. № 85 "Деякі питання затвердження граничної чисельності працівників апарату та територіальних органів центральних органів виконавчої влади, інших державних органів" (Офіційний вісник України, 2014 р., № 29, ст. 814; 2015 р., № 86, ст. 2882; 2017 р., № 82, ст. 2507) позицію

ДФС - (Гранична чисельність працівників апарату) - 1676

- (Гранична чисельність працівників у тому числі державних службовців) -1676

- (Гранична чисельність працівників апарату територіальних органів) - 39502

- (Гранична чисельність працівників апарату територіальних органів у тому числі державних службовців) - 39502

замінити такою позицією:

ДФС - (Гранична чисельність працівників апарату) - 2126

- (Гранична чисельність працівників у тому числі державних службовців) -2126

- (Гранична чисельність працівників апарату територіальних органів) - 39052

- (Гранична чисельність працівників апарату територіальних органів у тому числі державних службовців) - 39052.

На виконання вказаної постанови ДФС України було видано наказ від 12.07.2018 № 448 «Про реалізацію постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року № 297» Департамент внутрішнього аудиту реорганізовано у департамент з аналогічною назвою із збільшенням його штатної чисельності на 80 од.

У випадку реорганізації державних органів, яка передбачає зміну структури такого органу, затверджується новий штатний розпис із зазначенням у ньому нових назв структурних підрозділів та посад, оскільки структура органу зазнала змін. Складаються нові посадові інструкції працівників із конкретизацією структурного підрозділу, у складі якого буде посада, та її оновлені повноваження.

Працівникам, які після оновлення структури державного органу залишилися працювати в такому органі (може, в іншому структурному підрозділі або ж у структурному підрозділі з іншими функціями та повноваженнями), кадровою службою забезпечується внесення відповідних змін до трудової книжки.

Відтак, Наказом від 12.07.2018 № 448 «Про реалізацію постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року № 297» Департамент внутрішнього аудиту реорганізовано у департамент з аналогічною назвою із збільшенням його штатної чисельності на 80 од.

З вказаного вбачається, що посаду начальника Департамент внутрішнього аудиту було замінено на посаду з аналогічною назвою.

Відтак, фактично конкурс, оголошений на посаду начальника Департаменту внутрішнього аудиту, був оголошений, на посаду, створену в результаті реорганізації структури ДІС України, яку було проведено на підставі Наказу від 12.07.2018 № 448 «Про реалізацію постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2018 року № 297».

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача стосовно визнання бездіяльності відповідача, ДФС України, щодо нескорочення з 01.08.2017 року посади директора департаменту внутрішнього аудиту ДФС України, на яку протягом року не оголошувався конкурс та неприйняття керівником державної служби ДФС України рішення про оголошення конкурсу на зайняття вакантної посади директора департаменту внутрішнього аудиту ДФС України в термін з 01.08.2016 року по 02.11.2018 року а також вимога стосовно зобов`язання ДФС України вчинити певні дії - скоротити посаду директора департаменту внутрішнього аудиту ДФС України не є обґрунтованими, та задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог позивача щодо здійснення ОСОБА_2 - начальником управління координації, аналізу та моніторингу департаменту внутрішнього аудиту ДФС України повноважень члена конкурсної комісії, утвореної на підставі наказу ДФС України «Про оголошення конкурсу» № 2118 - 0 від 02.11.2018 року, суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 фактично такі повноваження не здійснювалися. З огляду на оцінки інших членів комісії, заміна одного члена комісії не могла виплинути на результат позивача, оскільки сукупний бал за результатами конкурсу становить середній показник серед проставлених членами комісії балів.

З огляду на оцінки, проставлені іншими членами комісії позивачу, суд не вбачає підстав вважати, що за участі іншого члена комісії показник позивача змінився настільки, що це б змінило результати проведеного конкурсу.

Крім того, позивач просить визнати дії щодо здійснення ОСОБА_2 повноважень члена конкурсної комісії, проте з матеріалів справи не вбачається фактичного здійснення останньою таких повноважень.

Проте, такі дії останньою не вчинялися.

Крім того, члени комісії самостійно несуть відповідальність за здійсненні ними дії підчас участі в засіданнях комісій, та можуть бути відповідачами у справі.

При цьому, призначення складу комісії позивачем не оскаржується, а оскаржуються саме дії, щодо здійснення ОСОБА_2 повноважень як члена комісії.

Відтак, суд не вважає вказані вимоги обґрунтованими, а відтак не вбачає підстав для їх задоволення.

Стосовно вимог позивача щодо визнання бездіяльності ДФС України щодо непроголошення завдання адміністратором конкурсу, проведеного на підставі наказу ДФС України «Про оголошення конкурсу» № 2118 - 0 від 02.11.2018 року, на етапі розв`язання ситуаційного завдання, яке повинно бути однаковим для всіх кандидатів на посаду, протиправною та визнання дій ДФС України щодо проведення конкурсною комісією співбесіди як етапу конкурсу на підставі наказу ДФС України «Про оголошення конкурсу» № 2118 - 0 від 02.11.2018 року не з метою оцінки відповідності професійної компетентності кандидатів встановленим вимогам, які не були оцінені на попередніх етапах конкурсу, а з метою незаконного визначення переможця конкурсу в особі ОСОБА_8 та другого кандидата в особі ОСОБА_6, протиправними, суд зазначає наступне.

Позивач, обґрунтовуючи вказані вимоги посилається на те, що невідомо, хто з членів конкурсної комісії був присутній під час тестування 04.12.2018 року, так як воно проводилось у службовому приміщенні департаменту кадрової роботи та роботи з персоналом, в якому встановлені комп`ютери. Позивач зазначив, що жодним чином під час тестування не був повідомлений склад конкурсної комісії, склад присутніх членів комісії, ідентифікувати їх будь-яким чином було неможливо - вони не представлялись, не мали табличок на своєму робочому столі і взагалі цього стола, або бейджика тощо, тестування проходило у заповненому повністю кабінеті, як стало відомо одночасно з проходженням тестування в процедурі конкурсу на посаду директора проводилось тестування інших осіб в процедурі конкурсу на інші посади, хто був адміністратором під час тестування також невідомо, також невідомо хто проголошував прізвища запрошених до тестування, хто перевіряв документи та приносив відомість з результатами невідомо.

Вказані обставини зазначені позивачем у позовній заяві, проте жодних доказів на їх підтвердження позивачем до матеріалів справи не надано.

Відтак, вказані твердження позивача не підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Стосовно посилань позивача на існування кадрових схем проведення конкурсу, суд зазначає, що вказані доводи не приймаються судом до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та ґрунтуються на припущеннях, які не можуть бути основою доказування.

Вимоги позивача щодо скасування результатів конкурсу на зайняття вакантної посади директора Департаменту внутрішнього аудиту ДФС України, проведеного на підставі наказу ДФС України «Про оголошення конкурсу» № 2118 - 0 від 02.11.2018 року, задоволенню не підлягає, з огляду на зроблений судом вище висновок про відсутність підстав для такого скасування,про які зазначає позивач.

Інших підстав для скасування його результатів судом підчас судового розгляду не встановлено.

Стосовно заявлених позивачем вимог про визнання протиправною бездіяльності Національного агентства з питань запобігання корупції щодо відмови у розгляді скарги ОСОБА_1 від 19.12.2018 року про порушення службовими особами ДФС України вимог Закону України «Про запобігання корупції» при проведенні конкурсу на посаду начальника Департаменту внутрішнього контролю ДФС України в умовах наявності реального конфлікту інтересів без його врегулювання та зобов`язання Національного агентства з питань запобігання корупції відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» розглянути скаргу ОСОБА_1 про порушення службовими особами ДФС України вимог цього Закону при проведенні конкурсу на посаду начальника Департаменту внутрішнього контролю ДФС України в умовах наявності реального конфлікту інтересів без його врегулювання, судом встановлено наступне.

До Національного агентства надійшла скарга Позивача скерована листом Національного агентства з питань державної служби від 22.12.18 зокрема, щодо можливого порушення ОСОБА_2 вимог та обмежень, визначених статтею 28 Закону, щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів.

За результатами розгляду скарги Позивача Національне агентство надало відповідь листом від 18.01.2019 №32-07/3551/19 у якій зазначено, зокрема:

"Згідно з положеннями пунктів 3, 4 розділу І Порядку обробки повідомлень про корупцію та повідомлень про порушення вимог Закону України «Про політичні партії в Україні», затвердженого рішенням Національного агентства від 27.10.2017 №1024, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2018 за № 60/31512, (далі - Порядок обробки повідомлень) визначені вимоги до повідомлення про правопорушення і такі повідомлення повинні містити інформацію про факти вчинення пов`язаного з корупцією правопорушення, або пов`язаного з корупцією правопорушення, іншого порушення Закону, яка може бути перевірена.

Зважаючи на визначення «реальний конфлікт інтересів», «потенційний конфлікт інтересів», наведені у статті 1 Закону складовими конфлікту інтересів є: приватний інтерес (будь-який майновий чи немайновий), службові/представницькі повноваження (безпосередні та загальнослужбові), а співвідношення вказаних складових спричиняє виникнення: реального конфлікту інтересів - приватний інтерес суперечить службовим/представницьким повноваженням, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; потенційний конфлікт інтересів - у сфері службових /представницьких повноважень наявний приватний інтерес, що може за настання певних обставин у майбутньому вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень."

Відповідач відмовляючи в розгляді заяви зазначив, що у скарзі позивача була відсутня інформація, яка б розкривала зміст приватного інтересу ОСОБА_2 , у тому числі характер її приватних стосунків.

Відповідно до частин першої та п`ятої спиті 53 Закону України «Про запобігання корупції» особа, яка надає допомогу в запобіганні корупції (викривач), - це особа, яка за наявності обґрунтованого переконання, що інформація є достовірною, повідомляє про порушення вимог цього Закону іншою особою. Повідомлення про порушення вимог цього Закону підлягає розгляду, якщо наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Згідно з положеннями пунктів 3, 4 розділу 1 Порядку обробки повідомлень про корупцію та повідомлень про порушення вимог Закону України «Про політичні партії в Україні», затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції під 27 жовтня 2(117 року № 1024 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 рок) за М» 60/31512 (далі - Порядок), яким визначено вимоги до повідомлень про правопорушення, такі повідомлення повинні містити інформацію про факти вчинення пов`язаного з корупцією правопорушення, яка може бути перевірена.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено поняття правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Так, позивач у своїй скарзі посилався на наявність факту прямого підпорядкування ОСОБА_2 одному з учасників конкурсу, а саме ОСОБА_6 .

Відповідач в судовому засіданні факту роботи та підпорядкованості ОСОБА_2 ОСОБА_6 не заперечував.

Відповідачем, Національним агентством з питань запобігання корупції, було надано оцінку питанню етичної поведінки ОСОБА_7 , проте перевірки зазначених у заяві позивача фактів,відповідно до вимог ст. 53-2 Закону України «Про запобігання корупції» вчинено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 53-2 Закону України «Про запобігання корупції» повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону підлягає розгляду, якщо наведена у ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Так, зі звернення позивача, вбачається, що вказане звернення стосується конкретної особи, та містить фактичні дані, а саме прізвище ім`я по батькові особи, її посаду, посаду особи якій вона підпорядкована, та повідомлення про факт перебування у складі конкурсної комісії у конкурсі на посаду категорії "Б", кандидатом на зайняття якої є її прямий керівник.

Судом не встановлено, підстав для непроведення перевірки за повідомленням позивача, які передбачені нормами Закону України «Про запобігання корупції».

Посилання відповідача на той факт, що наявність інформації, яка б розкривала зміст приватного інтересу ОСОБА_2 , у тому числі характер її приватних стосунків є обов`язковою вимогою для розгляду та перевірки повідомлення не підтверджується нормами чинного законодавства.

Як вбачається з відповіді відповідача, Національного агентства з питань запобігання корупції, від 18.01.2019 №32-07/3551/19, відповідач фактично повідомив позивачу без належної перевірки про відмову в розгляді його скарги.

Проте, Закон України «Про запобігання корупції» не передбачає підстав для нерозгляду, повернення або відмови в розгляді повідомлень, окрім тих, що зазначені у ч. 3 ст. 53-2 Закону України «Про запобігання корупції».

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, заявлених до Національного агентства з питань запобігання корупції стосовно нерозгляду скарги щодо порушення службовими особами ДФС України вимог цього Закону при проведенні конкурсу на посаду начальника Департаменту внутрішнього контролю ДФС України в умовах наявності реального конфлікту інтересів без його врегулювання.

При цьому суд зазначає, що наявність або відсутність конфлікту інтересів, про які зазначає заявник може бути встановлено відповідно до Закон України «Про запобігання корупції» виключно внаслідок перевірки даних, заявлених в повідомленні.

Проте, такої перевірки відповідно до ст. 53-2 відповідачем проведено не було.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, чим порушено права позивача.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині, що стосується вимог до Національного агентства з питань запобігання корупції щодо визнання протиправною бездіяльності Національного агентства з питань запобігання корупції щодо відмови у розгляді скарги ОСОБА_1 від 19.12.2018 року в частині порушення службовими особами ДФС України вимог Закону України «Про запобігання корупції» при проведенні конкурсу на посаду начальника Департаменту внутрішнього контролю ДФС України в умовах наявності реального конфлікту інтересів без його врегулювання та зобов`язання Національного агентства з питань запобігання корупції відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» розглянути скаргу ОСОБА_1 від 19.12.2018 року в частині порушення службовими особами ДФС України вимог цього Закону при проведенні конкурсу на посаду начальника Департаменту внутрішнього контролю ДФС України в умовах наявності реального конфлікту інтересів без його врегулювання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242- 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Кандидата на зайняття посади начальника Департаменту внутрішнього аудиту Державної фіскальної служби України ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції щодо відмови у розгляді скарги ОСОБА_1 від 19.12.2018 року в частині порушення службовими особами ДФС України вимог Закону України «Про запобігання корупції» при проведенні конкурсу на посаду начальника Департаменту внутрішнього контроля ДФС України в умовах наявності реального конфлікту інтересів без його врегулювання.

Зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції відповідно до вимог Закону України «Про запобігання корупції» розглянути скаргу ОСОБА_1 від 19.12.2018 року в частині порушення службовими особами ДФС України вимог цього Закону при проведенні конкурсу на посаду начальника Департаменту внутрішнього контролю ДФС України в умовах наявності реального конфлікту інтересів без його врегулювання.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з Національного агентства з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бульвар Дружби Народів, 28, ) до Державного бюджету України (Рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030106) за рахунок бюджетних асигнувань суму судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову в загальному розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст.297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення суду виготовлено 16.03.2020 року.

Суддя Кухар М.Д.