Справа № 120/1216/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

18 березня 2020 р. Справа № 120/1216/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс М.Б., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Як встановлено із матеріалів позовної заяви, позов підписано адвокатом Головацьким Станіславом Борисовичем.

На підтвердження повноважень Головацького С.Б. як представника ОСОБА_1 до суду подано ордер серії ВН № 089889 від 04.06.2019. Інших документів на підтвердження повноважень представника позивача - адвоката до суду не надано. У вказаному ордері у рядку «назва органу, у якому надається правова допомога» вказано: «у всіх органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, перед їх посадовими та службовими особами і громадянами, в судах України усіх рівнів та інстанцій»

Відповідно до ч. 2 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки (п. 6).

Відповідно до ч.1 ст. 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», від 5 липня 2012 року № 5076-VI, повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з підпунктом 12.4 пункту 12 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»

Згідно ч. 2 ст. 81 Цивільного кодексу України, юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права.

Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 90 ЦК України передбачено, що юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву.

За своїм правовим статусом, суд до якого подано адміністративний позов адвокатом Головацьким С.Б., є юридичною особою публічного права, із назвою: «Вінницький окружний адміністративний суд».

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язковим реквізитом ордеру на надання правової допомоги є назва органу, у якому надається правова допомога адвокатом, а враховуючи зміст поняття «назва органу…», в ордері має бути зазначено не абстрактно «у всіх органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, перед їх посадовими та службовими особами і громадянами, в судах України усіх рівнів та інстанцій», а конкретна назва такого органу, зокрема суду. У даному випадку - «Вінницький окружний адміністративний суд».

Вказане обумовлено й тим, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що ордер на надання правової допомоги серії ВН № 089889 від 04.06.2019, що виданий на підтвердження повноважень адвоката Головацького С.Б., не містить назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу, оскільки у рядку «назва органу…» вказано абстрактно: «у всіх органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, перед їх посадовими та службовими особами і громадянами, в судах України усіх рівнів та інстанцій». Тому такий ордер не є належним документом, який може підтвердити право адвоката Головацького С.Б. на представництво інтересів Маляра В.М.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов підписано особою, яка не має права її підписувати.

З огляду на викладене вважаю, що позовна заява підписана особою яка не підтвердила свого права на підписання, а тому така підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України.

При цьому, відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, слід взяти до уваги висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.05.1985 року в справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» та від 13.02.2001 року в справі «Кромбах проти Франції», в яких ЄСПЛ наголосив, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20.05.2010 року в справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

Виходячи із системного аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України, слід зазначити, що державою встановлено доступні, чіткі та передбачувані процесуальні правила (обмеження), за дотримання яких особа може реалізувати право на судовий захист. Цих правил при зверненні до суду адвокатом Головацьким С.Б. в інтересах ОСОБА_1 не дотримано.

Підсумовуючи викладене, доходжу висновку, що позовна заява ОСОБА_1 на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, підлягає поверненню особі, яка її подала.

Згідно ч. 8 ст. 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 169, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ст. 256 КАС України) та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович