Справа № 580/162/20
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року справа № 580/162/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (далі Головне управління, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у зарахуванні до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з повним робочим днем під землею з 07.10.1996 року по 31.12.1998 року, з 01.01.2002 по 31.12.2002 року, з 01.09.2003 року по 31.12.2003 року, з 28.12.2005 року по 31.12.2005 року і з 01.06.2014 року по 03.02.2016 року та проведенні перерахунку його пенсії відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з повним робочим днем під землею з 07.10.1996 року по 31.12.1998 року, з 01.01.2002 по 31.12.2002 року, з 01.09.2003 року по 31.12.2003 року, з 28.12.2005 року по 31.12.2005 року і з 01.06.2014 року по 03.02.2016 року та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , визначивши її розмір відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, і здійснювати виплату пенсії з урахуванням проведеного перерахунку без обмеження будь-яким строком.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що незарахування відповідачем 5 років 3 місяці 1 день стажу на пільгових умовах є протиправним, оскільки наявний трудовий стаж позивача повний робочий день під землею, на посадах, які відносяться до Списку № 1 підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом, а відсутність у відповідача можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на не підконтрольній українській владі території, не може бути підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

29 січня 2020 року ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачеві строк, протягом якого можуть бути усунуті вказані в даній ухвалі недоліки.

03 лютого 2020 року позивач подав до суду заяву на виконання вимог ухвали судді Черкаського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28 лютого та 04 березня 2020 року до суду надійшли письмові відзиви на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що у зв`язку з відсутністю відомостей щодо пільгового стажу за періоди роботи позивача з 07.10.1996 по 31.12.1998, з 01.01.2002 по 31.12.2002, з 01.09.2003 по 31.12.2003, з 28.12.2005 по 31.12.2005 та з 01.06.2014 по 03.02.2016, а відповідно і необхідності спеціального стажу для призначення розміру пенсії відповідно до статті 8 закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, в управління відсутні підстави для зарахування зазначеного стажу та перерахунку пенсії позивача.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що 03 грудня 2019 року позивач направив до Монастирищенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заяву, в якій просив зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 07.10.1996 року по 31.12.1998 року, з 01.01.2002 по 31.12.2002 року, з 01.09.2003 року по 31.12.2003 року, з 28.12.2005 року по 31.12.2005 року і з 01.06.2014 року по 03.02.2016 року та провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , визначивши її розмір відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, і здійснювати виплату пенсії з урахуванням проведеного перерахунку без обмеження будь-яким строком.

12 грудня 2019 року Монастирищенський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надіслав ОСОБА_1 лист № 105544/02-13, в якому зазначив, що відокремлений підрозділ Шахта ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля, в якому працював позивач та яким видано довідки для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, заходиться в м. Макіївкі Донецької області. Згідно з розпорядженням м. Макіївка Донецької області розташоване на території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тому довідки, які надав позивач не підлягають виконанню.

Також, у вказаному листі зазначено, що згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж позивача становить 44 роки 5 місяців, у тому числі, стаж на пільгових умовах (згідно з відомостями за звітний рік по спецстажу) 14 років 27 днів, а саме: з 01.01.1999 по 31.12.2001, з 01.01.2003 до 31.08.2003, з 01.01.2004 по 27.12.2005, з01.01.2006 до 31.05.2014, з 01.06.2014 до 03.02.2016.

Відомостями за звітний рік по спецстажу за 1996-1998 роки, 2003 рік, з28.12.2005 по 31.12.2005 в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні. Тому, для зарахування до пільгового стажу періоду з 07.10.1996 року по 31.12.1998 року, з 01.01.2002 по 31.12.2002 року, з 01.09.2003 року по 31.12.2003 року, з 28.12.2005 року по 31.12.2005 року законних підстав немає.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд враховує таке.

Статтею 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003. (далі Закон № 1058).

Частиною 1 статті 114 Закону № 1058 визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. (далі Список № 1).

Відповідно до Списку № 1 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, зокрема, всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

Стаття 62 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 2 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За змістом приписів п. 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності - архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 р. у справі № 439/1148/17.

Суд встановив, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивача за Списком №1 для призначення пенсії за віком згідно ст. 114 Закону №1058 період його роботи на відокремленому підрозділі Шахта ім. В.М. Бажанова ДП Макіїввугілля в розмірі 19 років 3 місяців та 28 день з підстав того, що довідки про пільговий характер робіт та заробітну плату від 05.01.2016 № 101/16 і від 05.01.2016 № 88, які надав позивач, видані відокремленим підрозділом Шахти ім. В.М.Бажанова ДП Макіїїввугілля, який знаходиться в Донецькій області, яка є тимчасово окупованою територією України.

У трудовій книжці НОМЕР_1 позивача містяться записи за спірні періоди роботи, відповідно до яких позивач працював на підземних роботах в шахті імені В.М. Бажанова повний робочий день.

Отже, у трудовій книжці позивача наявні всі необхідні записи, які підтверджують, що позивач працював зі шкідливими умовами праці, тому період роботи з 07.10.1996 по 03.02.2016 підлягає зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 1 згідно ст. 114 Закону № 1058.

З огляду на те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, і трудова книжка позивача оформлена належним чином, відповідач протиправно не врахував вказаний період роботи позивача у Макіївському виробничому об`єднанні видобутку вугілля Макіїввугілля шахти ім. В.М. Бажанова у подальшому перейменованої на відокремлений підрозділ Шахта ім. В.М. Бажанова Державного підприємства Макіїввугілля.

Посилання відповідача на неможливість перевірки довідки від 05.01.2016 № 101/16 і від 05.01.2016 № 88 не відповідають вимогам п. 20 Порядку № 637, оскільки у трудовій книжці позивача вказані відомості про умови праці та характер виконуваної роботи.

Суд критично оцінює аргументи відповідача щодо сумнівності довідок, оскільки відповідач не обґрунтував позицію щодо неприйняття трудової книжки позивача, де наявні відповідні записи.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 44 Закону 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною 5 статті 45 вказаного Закону документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як свідчать матеріали справи, 03.12.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій, просив, зокрема, провести перерахунок його пенсії, визначивши її розмір відповідно до статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці від 02.09.2008 № 345-VI.

Однак, відповідачем не прийнято жодного рішення, передбаченого частиною 5 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року 1058-IV, а лише надіслало лист № 105544/02-13 від 12.12.2019, який має інформаційний характер, а відтак Головне управління, не прийнявши рішення про відмову в перерахунку пенсії, проявило свою бездіяльність, яка в даному випадку є протиправною.

Зважаючи на вказане позовні вимоги про зобов`язання зарахувати пільговий стаж та провести перерахунок пенсії, здійснювати виплату пенсії з урахуванням проведеного перерахунку без обмеження будь-яким строком суд вважає передчасними і такими, що не можуть бути задоволені.

Разом з тим, для належного захисту права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління прийняти рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії з урахуванням висновків суду.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 від 03.12.2019, передбаченого частиною 5 статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області прийняти рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 03.12.2019 з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 11.03.2020.

Суддя В.О. Гаврилюк