Справа № 1.380.2019.000323
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення апеляційного провадження

11 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.000323 пров. № А/857/781/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Обрізка І.М., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судових засідань Гром І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ :

21 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому після уточнення своїх вимог просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ) щодо встановлення йому з 01 липня 2012 року розміру підвищення до пенсії, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Постанова № 355), виходячи із 80%, а не 86% суми грошового забезпечення станом на 01 квітня 2012 року;

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо перерахунку з 01 січня 2018 року основного розміру його пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704). виходячи із 70%, а не 86% суми грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року.

- зобов`язати відповідача здійснити з 01 липня 2012 року перерахунок розміру підвищення до його пенсії, передбаченого Постановою № 355, виходячи із 86% суми грошового забезпечення позивача станом на 01 квітня 2012 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії позивача на підставі Постанови № 704, виходячи із 86% суми грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року, здійснивши при цьому виплату перерахованих розмірів підвищення до пенсії та основного розміру пенсії із врахуванням раніше проведених виплат та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.000323 позов було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо перерахунку ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії на підставі Постанови № 704 виходячи із 70%, а не 86% суми грошового забезпечення.

Зобов`язано відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 01 січня 2018 року основного розміру пенсії на підставі Постанови № 704, виходячи із 86% суми грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ щодо встановлення ОСОБА_1 з 01 липня 2012 року розміру підвищення до пенсії, передбаченого Постановою № 355, виходячи із 80%, а не 86% суми грошового забезпечення станом на 01 квітня 2012 року та зобов`язання ГУ ПФУ здійснити ОСОБА_1 з 01 липня 2012 року по 31 грудня 2017 року перерахунок розміру підвищення до пенсії, передбаченого Постановою № 355, виходячи із 86% суми грошового забезпечення позивача станом на 01 квітня 2012 року, залишено без розгляду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо нарахування компенсації втрати частини доходів та прийняти рішення щодо задоволення такої вимоги. Крім того, у частині залишення без розгляду його позовних вимог просив скасувати рішення суду першої інстанції та у цій частині направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У ході апеляційного розгляду судом встановлено, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 510/1286/16-а за позовом ОСОБА_2 до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Для формування відповідних правових позицій поставлені такі питання:

1. Чи можуть судами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 99 у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та статті 122 в редакції, що є чинною на сьогодні), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі?

2. Чи можуть суди застосовувати строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 99 у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та статті 122 в редакції, що є чинною на сьогодні), для фактичного встановлення строкових меж (може граничних меж) триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та відповідно цим строком обмежувати доступ особи до суду?

3. Чи може бути факт нездійснення перевірки особою, якій державою призначено пенсію або інші постійні соціальні виплати, правильності нарахування уповноваженими суб`єктами владних повноважень конкретних сум таких виплат або невчасне звернення з відповідним позовом до адміністративного суду підставою для судового захисту її прав лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду?

4. Чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до частини шостої статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення частини другої статті 87 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ); статті 46 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV) та статей 51, 55 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, а деяких інших осіб» (далі - № 2262-ХІІ), в яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком?

Згідно із приписами пункту 5 частини 2 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Відповідно до матеріалів справи позивач звернувся до адміністративного суду із позовом 21 січня 2019 року, сформувавши при цьому свої позовні вимоги за період з 01 липня 2012 року. Водночас оскаржуваним судовим рішенням частина позовних вимог ОСОБА_1 була залишена без розгляду у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов переконання, про наявність як фактичних, так і правових передумов для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням Великою Палатою Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.

Керуючись статтями 236, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

зупинити провадження у справі № 1.380.2019.000323 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді І. М. Обрізко
Р. П. Сеник
Ухвала у повному обсязі складена 12 березня 2020 року.