Справа № 620/2081/19
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2081/19 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого-судді: Черпіцької Л.Т.
суддів:Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.,
за участю секретаря:Закревської І.Л.,
представника позивача Берт М.С.,
представника відповідачаКравченка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртексім» до Чернігівської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «Укртексім» звернулося до суду з позовом до Київської міської митниці ДФС України, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Чернігівської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 05.06.2019 №UA102000/2019/000070/2; визнати протиправною та скасувати картку відмови Чернігівської митниці ДФС у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.06.2019 №UA102150/2019/00123.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року позов задоволено.

Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що інформація, зазначена в митних деклараціях, на які митний орган посилається в рішенні про коригування митної вартості, та на підставі якої здійснено коригування митної вартості не є аналогічною та не могла бути використана при коригуванні митної вартості на пледи флісові, з умовами поставки FOB. А твердження відповідача, що відсутність даних не дає можливості ідентифікувати дані експортної декларації з даною поставкою товару є необґрунтованими.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надана оцінка суперечностям в сумах, зазначених в платіжних дорученнях. А також залишено поза увагою необхідність надання оцінки суттєвим недолікам у супровідних документах.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.06.2019 декларантом ПП «Бізнес Партнер», який діяв від імені ТОВ «Укртексім» на підставі договору від 31.07.2017 №31/07/2017, подано до Чернігівської митниці ДФС декларацію №UA102150/2019/202948 та заявлено до митного оформлення отриманий за Контрактом Товар: плед флісовий полар 130x160 см і плед флісовий корал 150x200 см.

Ціна товару заявлена за ціною контракту 3320,72 доларів США: розрахована декларантом митна вартість товару визначена позивачем за ціною договору (основним методом) та склала 106845,96 грн., де 89176,92 грн. - вартість товару (3320,72 доларів США х 26,854695 (курс долару Національного банку України на день подання декларації) + 17669,04 грн. вартість фрахту морської доставки.

Відповідно до зовнішньоекономічного контракту від 15.02.2019 №51, укладеного між ТОВ «Укртексім» та Компанією DALIAN GOLDEN SOURCE HOUSEWARES СО., LTD (далі - Продавець), Продавець продає, a ТОВ «Укртексім» купує Товар, асортимент, кількість, ціна якого зазначається в Інвойсі для кожної партії товару окремо. Поставка товару здійснюється Продавцем на умовах, що зазначені в інвойсі для кожної окремої партії товару.

Відповідно до пункту 4.1. Контракту, оплата за товар здійснюється як по передплаті, так і по факту надходження товару. Умови оплати зазначені в Інвойсі на кожну поставку партії товару.

Інвойсом від 03.04.2019 встановлено: асортимент - пледи, кількість - 2904 та 320 одиниць, ціна товару за одиницю, та загальну вартість товару - 3320,72 доларів США.

Також Інвойсом встановлено: умови оплати за товар - 100% банківський переказ; умови поставки - Інкотермс 2010: FOB Шанхай.

Імпорт товару не підлягає ліцензуванню. Страхування товару не здійснювалось.

Морське перевезення вантажу здійснювалось на підставі договору про транспортно- експедиційне обслуговування від 30.08.2016 № 30082016/6, укладеного між ТОВ «Ламан Шиппінг» (Експедитор) та ТОВ «Укртексім» (Клієнт). Відповідно до умов підпункту «а», пункту 4.1.3. зазначеного Договору, платежі, що підлягають оплаті за надані послуги за перевезення вантажу морським транспортом (фрахт) та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням клієнт сплачує протягом п`яти (5) календарних днів з дати доставки на митний термінал за місцем акредитації клієнта, при обов`язковому в розпорядженні Експедитора заставного вантажу Клієнта.

Вартість морського перевезення вантажу за коносаментом WMS19033485А склала 17669,04 грн., що підтверджено рахунком-фактурою про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) ТОВ «Ламан Шиппінг» про транспортно-експедиційні послуги - морське перевезення вантажу за межами державного кордону від 27.05.2019 LS-4200585 та довідкою ТОВ «Ламан Шиппінг» від 27.05.2019 №305658-А.

Разом з митною декларацією декларантом, на підтвердження обґрунтованості заявленої у декларації митної вартості товарів згідно з частиною 2 статті53 Митного кодексу України, подано митному органу пакет документів: митна декларація від 03.06.2019 №UA102150/2019/202948; рахунок-фактура (інвойс) (Commercsal invoice) від 03.04.2019 №19JSY00165; зовнішньо-економічний контракт від 15.02.2019 №51; банківський платіжний документ, що стосується товару - платіжне доручення від 28.02.2019 №18; банківський платіжний документ, що стосується товару - платіжне доручення від 15.05.2019 №54; транспортний документ від 29.05.2019 CMR №347001; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) ТОВ «Ламан Шиппінг» про транспортно-експедиційні послуги - морське перевезення вантажу за межами державного кордону від 27.05.2019 №LS-4200585 на суму 17669,04 грн.; документ, що підтверджує вартість перевезення товару, довідка ТОВ «Ламан Шиппінг» від 27.05.2019 №305658-А.

Додатково декларантом надано митному органу: пакувальний лист від 08.04.2019; коносамент від 11.04.2019 №WMS19033485А; сертифікат про походження товару від 04.04.2019 №С19211900К580008; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01.03.2019; договір про організацію перевезень автомобільним транспортом від 01.07.2016 №1835; договір про транспортно-експедиційне обслуговування від 30.08.2016 №30082016/6; копія митної декларації країни відправлення від 06.04.2019 №01096777.

03.06.2019 митним органом направлено повідомлення декларанту про необхідність проведення часткового митного огляду товару №1 - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням.

03.06.2019 митним органом направлено повідомлення декларанту про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість, а саме: висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно з законодавством. Відповідно до статті 254 Митного кодексу України надати переклад українською мовою експертної митної декларації країни-відправлення.

04.06.2019 митним органом направлено повідомлення декларанту про необхідність надання додаткових документів, а саме: proforma-invoce 2019TDK-01 від 21.02.2019, зазначену у платіжному дорученні в іноземній валюті або банківських металах від 28.02.2019 №18.

04.06.2019 декларантом надано митному органу: копію проформи-інвойсу (proforma-invoce) 2019TDK-01 від 21.02.2019; експертний висновок від 04.06.2019 №ЧК-320; копію перекладу українською мовою копії декларації країни відправлення (а.с.63-70).

У цей же день митним органом направлено повідомлення декларанту про необхідність надання перекладу українською мовою експертної митної декларації країни-відправлення, засвідченого в установленому порядку.

04.06.2019 декларантом надано митному органу засвідчений в установленому законом порядку переклад українською мовою копії декларації країни відправлення.

05.06.2019 митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості №UA102000/2019/000070/2, відповідно до якого митна вартість товару визначена за резервним методом і відмовлено позивачу у митному оформленні (випуску) товарів.

06.06.2019 митним органом складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA102150/2019/00123.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд першої інстанції також встановив, що декларантом надано митному органу висновок Чернігівської торгово-промислової палати від 04.06.2019 №ЧК - 320 про вартісні характеристики ідентичних та/або подібних товарів, який містить інформацію, що ціни на пледи флісові зазначені в інвойсі від 03.04.2019 №19JSY00165 до контракту від 15.02.2019 №51, який укладено між ТОВ «УКРТЕКСІМ», Україна, та компанією DALIAN GOLDEN SOURCE HOUSEWARES CO., LTD, Китай - відповідають рівню ринкових цін на аналогічну продукцію і на умовах поставки FOB Шанхай складають: плед флісовий полар 130x160 см, склад 100% polyester - 1,030 дол. США /1 шт.; плед флісовий корал 150x200 см., склад 100% polyester - 1,030 дол. США /1 шт.

Платіжним дорученням від 28.02.2019 №18 покупцем сплачено продавцю - 1592,00 доларів США, призначення платежу - контракт від 15.02.2019 №51, proforma-invoce 2019TDK-01 від 21.02.2019. Платіжним дорученням від 15.05.2019 №54 покупець сплатив на рахунок продавця 1728,72 доларів США, призначення платежу - контракт від 15.02.2019 №51, інвойс 03.04.2019 №19JSY00165. Загальна сума оплати за товар склала 3320,72 доларів США (1592,00 + 1728,72), що відповідає умовам контракту та інвойсу від 03.04.2019 на дану партію товару. Платіжні доручення на підтвердження оплати товару надавались при митному оформлені, що не заперечував представник відповідача у судовому засіданні.

Інвойсом від 03.04.2019 встановлено: асортимент - пледи, кількість - 2904 та 320 одиниць, ціна товару за одиницю, та загальну вартість товару - 3320,72 доларів США. Водночас Інвойсом встановлено умови оплати за товар - 100% банківський переказ.

Наведені обставини стали підставою для відхилення доводів відповідача про обов`язковість здійснення оплати за товар одним платежем, а товар повинен був відвантажений лише після повної оплати товару, оскільки відповідно до пункту 4.1. Контракту, оплата за товар здійснюється як по передплаті, так і по факту надходження товару, умови оплати зазначені в Інвойсі на кожну поставку партії товару. Ні умовами контракту, ні умовами проформи-інвойсу, ні умовами Інвойсу не встановлено, що покупець сплачує за товар одним платежем, а товар відвантажується після 100% оплати.

Досліджуючи розбіжності в коносаментах, суд першої інстанції встановив, що лінійний коносамент №SHBW008423 видано суднохідною лінією - APL Co. Pte Ltd. В даному коносаменті зазначено три вантажі, а саме: пледи флісові (FLEECE BLANKET), капці (SLIPPER), 100% тканина бавовняна сатин страйп (100% cotton sаten stripe fabric). Загальна кількість упаковок трьох вантажів складає - 719 пакунків. Загальна вага трьох вантажів складає - 11096,00 кг.

На зазначені вантажі Експедиційною компанією AAA CHINA LIMITED видано домашні коносаменти на кожний вантаж окремо, а саме:

- WMS19033485А - пледи флісові (FLEECE BLANKET) 169 пакунків, вага 1986,00 кг;

- WMS19033485B - капці (SLIPPER) 250 пакунків, вага 1950,00 кг;

- WMS19033485C -100% тканина бавовняна сатин страйп (100% cotton sаten stripe fabric) 300 пакунків, вага 7160,00 кг.

Зважаючи на такі обставини, суд дійшов висновку, що вага, кількість пакунків в коносаментах мають розбіжності. Однак лінійний коносамент видано суднохідною лінією, містить інформацію про три вантажі, натомість домашні коносаменти видано експедиційною компанією на кожний вантаж окремо. При цьому сумарно інформація збігається:

169 пакунків - пледи, 250 пакунків - капці, 300 пакунків - тканина = 719 пакунків.

1986,00 кг - пледи, 1950,00 кг - капці, 7160,00 кг - тканина = 11096,00 кг.

Окрім того, судом першої інстанції було встановлено, що в експортній декларації міститься інформація про вантажовідправника та вантажоотримувача, найменування та кількість товару, вагу, загальну вартість партії товару, умови поставки, номер контейнеру, що повністю відповідає відомостям інших документів, які були надані до митного оформлення.

Хоча форма експортної митної декларації не містить графи, в якій повинен обов`язково зазначатись номер контракту або інвойсу, натомість вона містить інші відомості, які дають можливість ідентифікувати поставку партії товару за контрактом та інвойсом від 03.04.2019 №19JSY00165.

Зважаючи на встановлені судом першої інстанції обставини, судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина 1 статті 257 Митного кодексу України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з частиною 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (частини 1 та 2 статті 52 Митного кодексу України).

Частинами 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів (частина 1 статті 368 Митного кодексу України).

З аналізу частин 1 та 2 статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

В силу положень частини 5 статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини 3 статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI «Про внесення змін до Закону України «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур», якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості; єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України; спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною 3 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу вищевикладених законодавчих приписів випливає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Водночас дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган чітко зазначити обставини, котрі викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, та обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей із зазначенням документів, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта, та надає митному органу право вчиняти відповідні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Суд зазначає, що при здійсненні позивачем імпортування товару на митну територію України, а також на вимогу митного органу, на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною договору було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною 2 статті 53 Митного кодексу України.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що митну вартість визначено за резервним методом.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 Митного кодексу України).

Частинами 1 та 2 статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

В силу вимог частин 1 та 2 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Підчас таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частини 3-4 статті 57 Митного кодексу України).

Водночас, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за другорядним методом (резервний), митним органом не наведено розрахунку відкоригованої вартості товару, не наведено відкоригованої вартості фрахту, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.

03.06.2019 митним органом направлено повідомлення декларанту про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують митну вартість, а саме: висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно з законодавством. Відповідно до статті 254 Митного кодексу України надати переклад українською мовою експертної митної декларації країни-відправлення.

В надісланому повідомленні митним органом не було наведено обґрунтування, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, не зазначені конкретні складові митної вартості, які не були враховані декларантом, обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки, не надано обґрунтування необхідності перевірки спірних відомостей.

Факт витребування митним органом документів, які не впливають на митну вартість, також підтверджено матеріалами справи. При цьому, факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

У постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі 21-127а15, а також висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.10.2018 у справі №816/921/17 Верховний Суд висловлював позицію, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані па визначення дійсної митної вартості товарів.

Отже, повідомляючи декларанта про необхідність надати додаткові документи митний орган має обґрунтовувати свої вимоги щодо їх надання, узгоджуючи таке надання документів з правовою суттю правовідносин, які склалися між імпортером товару та його контрагентом. Тобто, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Митний орган повинен витребувати саме ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у постановах від 31 березня 2015 року №21-53а15, №21-127а15 та №805/778/13-а від 16 липня 2016 року.

Законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів, а саме, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. Сумніви обґрунтовані, якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числове визначення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Оскільки декларантом до митного оформлення були подані документи, які підтверджують мину вартість товару за першим методом - щодо ціни договору, які не містять неточностей та суперечностей, а митний орган не довів, що до митного контролю заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів або невірно визначено митну вартість товарів, не врахувавши при цьому додаткові документи, які були подані декларантом на вимогу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність рішень митного органу.

Інформація, зазначена в митних деклараціях, на які митний орган посилається в рішенні про коригування митної вартості, та на підставі якої здійснено коригування митної вартості не є аналогічною та не могла бути використана при коригуванні митної вартості на пледи флісові, з умовами поставки FOB.

В той же час, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись з твердженнями митного органу в апеляційній скарзі про недослідження судом першої інстанції суперечностей в сумах, зазначених в платіжних дорученнях та ненадання оцінки суттєвим недолікам супровідних документів, оскільки зміст оскаржуваного рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року та встановлені обставини у справі беззаперечно спростовують такі доводи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, не спростованими доводами апеляційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані картка відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 06.06.2019 №UA102150/2019/00123 та рішення про коригування митної вартості товарів від 05.06.2019 №UA102000/2019/000070/2 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Чернігівської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 10 березня 2020 року.

Головуючий суддя:Л.Т. Черпіцька
Судді:Я.Б. Глущенко
О.Є. Пилипенко