Справа № 404/1332/20
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/1332/20
Номер провадження 2-а/404/114/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Барахманської А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до інспектора взводу Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Чередніченко Сергія Вадимовича (третій батальйон, перша рота), (місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова, 22-б, місто Кропивницький, 25030), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова, 22-б, місто Кропивницький, 25030), про визнання неправомірними (протиправними) дії інспектора, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом про визнання неправомірними (протиправними) дії інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Чередніченко Сергія Вадимовича, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія НК № 547307 від 21.02.2020 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції (а.с. 13-14).

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 21 лютого 2020 року відносно позивача інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Чередніченко Сергієм Вадимовичем складено постанову серії НК № 547307 від 21.02.2020 року, про накладення адміністративного стягнення за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Вину у вчиненні адміністративного правопорушення позивач не визнає, а вказану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 19).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.18) причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.19), причини неявки суду не повідомив.

Зважаючи на те, що особиста участь сторін в судовому засіданні не визнана судом обов`язковою, суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за наявними матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенантом поліції Чередніченко Сергієм Вадимовичем складено постанову серії НК № 547307 від 21.02.2020 року, в якій зазначено, що 21 лютого 2020 року о 11 год. 40 хв. в місті Кропивницькому по вулиці Холодноярській 165, водій керуючи транспортним засобом LexusRX350, державний номер НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 73 км/год. при дозволених 50 км/год, порушив допустиме обмеження швидкості руху транспортного засобу на 23 км/годину, чим порушив пункт 12.4 Правил дорожнього руху (а.с. 10).

Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки, як викладено в позові, відповідач на прохання позивача не надав докази вини останнього, проігнорував прохання позивача щодо надання йому правової допомоги, а також незаконно використовував лазерний вимірювач швидкості транспортного засобу TruCAM, оскільки даний тип засобів вимірювальної техніки виключений із Державного реєстру Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1362 від 02.11.2015 року. Позивач зазначив , що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання відповідача на наявні відеодокази, щодо вини позивача, що прямо суперечить вимогам законодавства.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений про розгляд справи, відзив на позовну заяву не подавав, з клопотаннями до суду не звертався.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону,Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом;у випадках, визначених Законом України "Про екстрену медичну допомогу", надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

За приписами пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 189 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач по справі, використовуючи на власний розсуд надані йому процесуальні права, відзив на позовну заяву до суду не подавав, доказів в заперечення позовних вимог та на підтвердження скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, до суду не надав.

В ухвалі судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 04.03.2020 року про відкриття провадження в адміністративній справі відповідачу встановлювався строк для подання відзиву на позов, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову (частина перша статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України). А відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, до відзиву додаються: докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. В оскаржуаній постанові зазначено, до постанови додаються відео БК 48, прилад відео з приладу Trucam ТС000703, водночас до матеріалів справи відео не подано.

Враховуючи те, що ухвала про відкриття провадження у справі вручена відповідачу 06.03.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 18), відзив на позов з наявними доказами мав бути поданим до суду 12.03.2020 року. Однак, ні в зазначену дату, ні в день судового засідання відзив з доказами суду не надано, поважності причин неподання відповідачем відзиву та доказів не наведено. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

За змістом частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Таким чином, будь-яких доказів, передбачених статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідачем на підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення не надано.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належної фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Згідно частин першої, другої статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом…(стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, враховуючи відсутність заперечень проти позову з боку відповідача та доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про скасування постанови, серії НК № 547307 від 21.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позовної заяви, в частині визнання незаконними дій інспектора щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне зазначити, що частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, нормами Кодексу адміністративного судочинства України у даному випадку не передбачено право суду на визнання або не визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (незаконними), а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що за правилами статті 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Існує певний порядку, при дотриманні якого орган (посадова особа) має повноваження приймати постанову про накладення адміністративного стягнення чи закриття справи. Повноваженнями закривати справу про адміністративне правопорушення наділений той орган чи посадова особа, яким винесено постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже, адміністративні суди не наділені повноваженнями закривати провадження в справі про адміністративне правопорушення.

При вирішенні питання щодо закриття справи про адміністративне правопорушення, суд керується позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.08.2019 року у справі № 336/3933/17 (2-а/336/366/2017).

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 122, 245, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 2, 72, 77, 78, 159, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, Департаменту патрульної поліції,лейтенанта поліціїЧередніченко Сергія Вадимовича (третій батальйон, перша рота), (місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова, 22-б, місто Кропивницький, 25030), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: вулиця Юрія Бутусова, 22-б, місто Кропивницький, 25030), про визнання неправомірними (протиправними) дії інспектора, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК №547307 від 21.02.2020 року якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 122Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В задоволені позовних вимог щодо визнання незаконними (протиправними) дій інспектора взводу Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції, лейтенанта поліції Чередніченко Сергія Вадимовича, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17.03.2020 року.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда