Справа № 1.380.2019.004459
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.004459
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача Щирба Р.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдком-Захід» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування наказів.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдком-Захід» (далі позивач, ТОВ «Трейдком-Захід») із позовною заявою до Головного управління ДФС у Львівській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Львівській області ), в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ №1162 від 20.02.2019 про проведення документальної виїзної планової перевірки;

- визнати протиправним та скасувати наказ №1394 від 06.03.2019 про перенесення термінів проведення планової перевірки;

- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення документальної перевірки та складенню акта про проведення планової документальної перевірки №894/14.2/41504608 від 19.06.2019.

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що відповідно до наказу №1162 від 20.02.2019 на підставі п. 20.1.4 п. 201, п.п. 75.1.2 п. 75 ст. 75, ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України та згідно із затвердженим ДФС України планом-графіком проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Трейдком-Захід» з 04.09.2019 тривалістю 10 робочих днів за період діяльності з 07.08.2017 по 31.12.2018.

На виконання вказаного наказу працівники відповідача здійснили вихід на адресу підприємства позивача для проведення перевірки, однак директором повідомлено про те, що документи для проведення перевірки надати неможливо, оскільки за незалежних від нього обставин такі були втрачені.

Надалі перевіряючими складено акт від 05.03.2019 про неможливість подальшого проведення перевірки та начальником ГУ ДФС у Львівській області прийнято наказ №1394 від 06.03.2019 про перенесення термінів проведення планової перевірки з 06.03.2019 на 90 календарних днів.

11.06.2019 працівниками ГУ ДФС у Львівській області здійснено вихід на юридичну адресу позивача для продовження планової документальної перевірки після завершення 90-денного терміну на відновлення втрачених документів. Для проведення перевірки прибули у тому числі нові посадові особи відповідача, необхідність додаткового залучення яких необґрунтовано, не ознайомлено зі змістом їх направлень.

З огляду на те, що контролюючим органом пропущено термін продовження проведення перевірки та безпідставно залучено до перевірки нових працівників, з документами про наявність у яких відповідних повноважень директор не був належним чином ознайомленим, 11.06.2019 посадових осіб відповідача не допущено до проведення перевірки з підстав порушення процедури її проведення.

З огляду викладене, вказаними особами складено акт про відмову в допуску до проведення планової документальної перевірки №601/14.2/41504608 від 11.06.2019.

Позивач вважає, що якщо враховувати, що згідно з наказом №1162 від 20.02.2019 про проведення планової документальної перевірки товариства перевірка повинна бути проведена протягом 10 робочих днів, починаючи з 03.06.2019 та з врахуванням 2 робочих днів, використаних на початку проведення перевірки, 10 робочих днів завершуються 12.06.2019, по закінченню чого повинен бути складений або акт перевірки, або довідка, якими завершується реалізація прийнятих ГУ ДФС України наказів на перевірку.

Позивач вважає відповідні дії відповідача протиправними, такими, що не відповідають вимогам закону та спричиняють негативні наслідки для відповідача.

З метою захисту своїх прав ТОВ «Трейдком-Захід» звернулося до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 04.09.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 23.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні, з повідомленням (викликом) сторін.

10.10.2019 за вх. №36756 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву /Т.1, а.с.202-204/. Зазначив, що позивача включено до плану-графіку проведення документальних перевірок суб`єктів господарювання на 2019 рік як платника податків з високим та середнім ступенем ризику несплати податків. Позивача про проведення перевірки повідомлено належним чином.

На підставі наказів ГУ ДФС У Львівській області від 20.08.2019 №1162, від 06.03.2019 №1394 проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «Трейдком- Захід» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 07.08.2017 по 31.12.2018, валютного законодавства за період з 07.08.2017 по 31.12.2018, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 07.08.2017 по 31.12.2018 відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки, за результатом якої складено акт від 19.06.2019 №894/14.2/41504608.

Допуск до перевірки фактично відбувся, оскільки керівник ТОВ «Трейдком-Захід» ознайомився з направленнями на проведення перевірки та отримав листи-вимоги про надання первинних документів, що підтверджують показники податкової звітності.

Платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту ухвалення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки

Таким чином, оскільки допуск до проведення планової виїзної перевірки ТОВ «Трейдком-Захід» відбувся, а Головне управління ДФС у Львівській області фактично реалізовано свою компетенцію на проведення такої перевірки та оформлення її результатів, то дії контролюючого органу щодо призначення та проведення розглядуваної перевірки не є таким, що порушують права позивача. Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати від 16.10.2019 судом в порядку передбаченому ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України допущено заміну відповідача - Головного управління ДФС у Львівській області на його процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у Львівській області.

13.11.2019 за вх. №42104 від представника відповідача надійшли пояснення у справі /Т.2, а.с.12-13/, відповідно до яких вказав, що позивача відібрано до плану-графіка проведення документальних перевірок на лютий 2019 року як платника податків з високим ступенем ризику несплати податків.

Предметом позову у цій справі є вимога про визнання протиправними і скасування наказів. Накази у цій справі містять мету проведення перевірки, яка полягає у тому, що планова виїзна документальна перевірка позивача здійснюватиметься з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Позивач не намагався до видання оскаржуваних наказів, так і після їх видання з`ясувати підстави його включення у план-графік перевірок.

Відповідачем дотримано повністю усіх законодавчих вимог щодо проведення перевірки.

Також звернув увагу суду на те, що лист ТОВ «Трейдком-Захід» від 04.03.2019 №568 щодо втрати документів надійшов до відповідача 05.03.2019.

Підставою для додаткового залучення працівників органів ДФС до складу перевіряючих є доповідні записки керівника структурного підрозділу органу ДФС, який здійснює (очолює) таку перевірку.

Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

27.11.2019 за вх. №44789 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі /Т.2, а.с.78-84/, у яких, в тому числі, вказано, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами законність формування критеріїв віднесення платника податків до складу осіб, які підлягають перевірці шляхом призначення планової документальної перевірки. За відсутності підстав для включення позивача до плану-графіка на проведення перевірки, прийняття Головним управлінням ДФС у Львівській області наказу №1162 від 20.02.2019 є протиправним, а наказ підлягає скасуванню.

Крім того, зазначено, що зі змісту представлених документів відповідачем підтверджується, що податковий орган розпочав проведення перевірки на 1 день раніше. Тобто на момент вручення вимоги про представлення документів посадова особа не була допущена до проведення перевірки, про її участь у проведенні перевірки позивач не був повідомлений. Таким чином, дії відповідної особи були передчасними, а тому є протиправними. Актом від 03.06.2019 «Про відсутність за місцезнаходженням платника податків» зафіксовано неможливість розпочати перевірку 03.06.2019 у зв`язку з відсутністю посадових осіб платника податків за місцезнаходженням. Відповідач достроково не дочекавшись завершення встановленого наказом №1394 від 06.03.2019 строку перенесення проведення планової документальної перевірки та скоротивши строки, встановлені ст. 44 Податкового кодексу України вчинив дії щодо продовження перевірки за відсутності для цього належних підстав. З огляду на те, що терміни перевірки скорочено, позивач вважає, що відповідачем не дотримано вищезазначені вимоги та здійснено вихід за юридичною адресою платника податків 03.06.2019 за відсутності на те законних підстав та наказу про поновлення перевірки, що вказує на незаконність її проведення та незаконність складання акту проведення перевірки.

11.12.2019 за вх. №47484 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі /Т.2, а.с.114-117/, у яких зазначено, зокрема про те, що зміни до річного плану перевірок можливі лише щодо тих платників податків, які вже включені до нього. Включення до плану перевірок нових платників податків не може вважатись його зміною, оскільки підстави таких змін не визначено ні Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ні Податковим кодексом України.

Зі змісту наданих відповідачем до матеріалів справи документів з`ясовано, що листом Головного управління ДФС у Львівській області від 15.02.2019 відповідачем лише надіслано до ДФС України проект коригування плану-графіка проведення документальних перевірок у лютому 2019, згідно з яким перевірку позивача перенесено з лютого 2019 на березень 2019 без обґрунтування відповідними підставами. Однак документального підтвердження затвердження відповідного коригування не надано. Наголошено, що виходячи із чинних приписів законодавства щодо термінів подання на погодження коригування плану-графіка, такий проект надіслано відповідачем вже після 03.02.2019, та є підставою для твердження про безпідставність проведення перевірки позивача вже після 03.02.2019.

10.12.2019 за вх. №47064 від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення /Т.2, а.с.120/, відповідно до яких вказано, що зі змісту Інформаційно-аналітичної довідки щодо діяльності підприємств, яке включається до плану-графіка перевірок позивач здійснював діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту.

У даній довідці наведений розрахунок втрат бюджету по основних категоріях ризиків, який складає 1000020 грн. Тобто позивача відібрано як платника податків із ризиками несплати податків.

Відповідач також зазначив, що покликання позивача про надання відповідачу первинних документів не заслуговують на увагу, оскільки такий обов`язок виникає лише після початку перевірки.

Також зазначено, що правові наслідки оскаржуваних дій за обставин, що за результатами проведеної податкової перевірки контролюючим органом складено не лише акт перевірки, але й прийняті податкові повідомлення-рішення, є вичерпаним. Відповідачем реалізовано його компетенцію на проведення перевірки, оформлення її результатів, а тому дії щодо призначення та проведення перевірки не є такими, що порушують права позивача.

24.12.2019 за вх. №49870 від відповідача надійшли заперечення на додаткові пояснення /Т.2, а.с.121/, відповідно до яких зазначено, що позивача включено до плану-графіка на лютий 2019, опублікованого 22.12.2018. За результатами коригування плану-графіка позивача включено у графік перевірок на березень 2019, про що опубліковано 13.02.2019.

У листі ДФС України від 13.02.2019 «Про затвердження коригування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на лютий 2019 року» повідомлено про його затвердження 13.02.2019.

15.02.2019 відповідач листом до ДФС України направило коригування плану-графіка. Звернув увагу суду на те, що після остаточного узгодження проекту коригування плану-графіка територіальний фіскальний орган зобов`язаний надіслати до ДФС України «Коригування плану-графіка», а не «Проект коригування плану-графіка».

Головним управлінням ДФС у Львівській області дотримано вимог законодавства щодо належного надіслання «проекту» коригування плану-графіка проведення планових перевірок платників податків на 2019 рік та щодо належного надіслання «остаточно узгодженого» коригування плану-графіка проведення платників податків на 2019 рік.

Тому твердження позивача з приводу недотримання процедури коригування плану-графіка контролюючим органом є хибним. Просив у задоволенні позову відмовити повністю.

24.01.2020 за вх. №4177 від позивача надійшла заява про зміну підстав позову /Т.2, а.с.129-139/, зокрема як на підстави для задоволення позову позивач покликався на: відсутність документального підтвердження проведених розрахунків щодо ризикової діяльності платника податків, наведених в інформаційній довідці; неправомірність проведення коригування плану-графіка проведення планових перевірок на 2019 рік; порушення вимог Податкового кодексу України при прийнятті наказу №1162 від 20.02.2019, та як наслідок наказу №1394 від 06.03.2019; невручення перед початком перевірки вказаного наказу; відсутність підстав для виходу на проведення перевірки зі спливом 90 днів наданих позивачу для відновлення документів; відсутність підстав для долучення на проведення перевірки додаткових ревізорів; незаконність дій щодо складення акта перевірки. Просив позов задовольнити.

11.03.2020 за вх. №13492 від відповідача надійшли пояснення по справі /Т.2, а.с.156-201/, відповідно до яких зокрема зазначив, що податкові повідомлення-рішення за результатами вказаної перевірки скасовані відповідно до рішення про результати розгляду скарги від 28.11.2019 №11159/6/99-00-08-05-01. Твердження позивача про недотримання процедури коригування плану-графіка контролюючим органом вважає хибними. Додаткових інспекторів залучено до проведення перевірки на підставі відповідних доповідних записок, а саму перевірку проведено за правилами встановленими Податковим Кодексом України. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача вимоги позовної заяви підтримала повністю, з підстав, викладених у позовній заяві, а також інших адресованих суду заявах. Просила позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечила, з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях та запереченнях, викладених у заявах, долучених до матеріалів справи. Просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з`ясував підстави позову, відзиву та інших заяв щодо предмета спору, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «Трейдком-Захід» ідентифікаційний код юридичної особи 41504608 зареєстроване як юридична особа 07.08.2018 та як платник податків, основний вид економічної діяльності: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. Позивач діє на підставі Статуту /Т.2, а.с.85-86, 87-111/.

Наказом ГУ ДФС у Львівській області №1162 від 20.02.2019 «Про проведення документальної планової перевірки ТОВ «Трейдком-Захід» (ЄДРПОУ - 41504608) на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77 п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України та згідно із затвердженим ДФС України планом-графіком проведення документальних перевірок платників податків на 2019 вирішено провести документальну планову виїзну перевірку позивача з 04.03.2019 тривалістю 10 робочих днів за період діяльності з 07.08.2017 по 31.12.2019, з метою дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби /Т.1, а.с.19/.

Вказаний наказ скеровано позивачу разом із повідомленням №114 від 20.02.2019 про її проведення. У вказаному повідомленні відповідно до п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України вказано про необхідність із зазначеного у повідомленні терміну забезпечити надання всіх документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків), зокрема, фінансову, статистичну та іншу звітність, регістри податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, а також первинні та інші документи, які використовувались в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків і зборів, виконанням іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДФС /Т.1, а.с.20/.

За відомостями он-лайн сервісу ПАТ «Укрпошта» «Відстежити» за допомогою коду ШКІ на конверті, у якому скеровувався наказ:542 встановлено, що такий позивачу вручено 09.03.2019 /Т.1, а.с.21, 22-23/.

Однак згідно з наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення з таким же ж кодом ШКІ таке вручене уповноваженій особі відповідача Харкавому 25.02.2019 /Т.1, а.с.207/.

Згідно з направленнями від 04.03.2019 за №2264, №2265, №2266, №2314, №2263 посадові особи прибули на підприємство позивача для проведення перевірки.

04.03.2019 уповноваженими посадовими особами складено акт №199/14.2/41504608 про неможливість ознайомлення з направленнями від 04.03.2019 через відсутність посадових осіб підприємства /Т.1, а.с.218/

З вказаними направленнями ознайомився директор ОСОБА_2 05.03.2019 о 14:15, про що здійснені відповідні відмітки на направленнях /Т.1, а.с.208-211/.

Цього ж дня позивач надав працівникам відповідача лист від 04.03.2019 №568 у якому повідомлено про втрату документів фінансово-господарської діяльності позивача, а також представлено довідку видану Галицьким відділом поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області від 01.03.2019 про те, що директор підприємства дійсно звертався із письмовою заявою щодо викрадення документів, які стосувалися фінансово-господарської діяльності підприємства.

У зв`язку з викладеним уповноваженими посадовими особами відповідача складено акт №210/14.02/41504608 про неможливість подальшого проведення перевірки /Т.1, а.с.219/.

05.03.2019 начальником управління аудиту складено доповідну записку про неможливість проведення перевірки /Т.2, а.с.19/

06.03.2019 Головне управління ДФС у Львівській області видало наказ №1394 «Про перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки», починаючи з 06.03.2019 на 90 календарних днів /Т.1, а.с.24/.

Листом від 07.03.2019 за №11891/10/14.2-15 контролюючий орган повідомив про необхідність відновлення документів до 02.06.2019 /Т.1, а.с.40/.

Згідно з доповідною запискою від 31.05.2019 начальник управління аудиту у зв`язку з відновленням перевірки з 03.06.2019 просив залучити до її проведення ГДРІ відділу проведення перевірок інших галузей економіки Литвин К.С. /Т.2 а.с.22-23/

Відповідно до акта №540/14.2/41504608 від 03.06.2019 при виході за адресою підприємства м. Львів, вул. Зелена, 115Б не встановлено посадових осіб підприємства або його законних представників, а тому розпочати перевірку 03.06.2019 неможливо /Т.1, а.с.216/.

03.06.2019 за №5473 видано направлення на перевірку Литвин К.С., яке вручене ОСОБА_2 05.06.2019 /Т.1, а.с.213/.

Відповідно до акта №542/14.2/41504608 від 04.06.2019 при виході за адресою підприємства АДРЕСА_1 у орендоване зі слів працівників офісного центру, який там знаходиться, на 5 поверсі приміщення кімната 115, не встановлено, що вказана кімната закрита, посадових осіб підприємства або його законних представників, а тому розпочати перевірку 04.06.2019 неможливо /Т.1, а.с.217/.

Відповідач 03.06.2019 та 04.06.2019 скерувало позивачу вимогу про надання документів та інформації №1 від 03.06.2019 до 06.06.2019 /Т.1, а.с.41-42, 224-225/.

Згідно з запитом від 05.06.2019 контролюючий орган просив надати інформацію та документи, вказані у запиті у строк до 06.06.2019 /Т.1, а.с.49-50, 226-227/.

Згідно з доповідною запискою від 05.06.2019 начальник управління аудиту у зв`язку з великим документообігом позивача просив долучити до проведення перевірки ГРДІ відділу перевірок фінансових операцій та окремих платників управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 з 06.06.2019 терміном на 5 робочих днів /Т.2, а.с.21/.

06.06.2019 позивачу скеровано лист про надання документів та їх завірених копій, вказаних у листі до 13:00 год. 07.06.2019 та цього ж дня лист №2 про надання документів та пояснень (строк подачі не вказано) /Т.1, а.с.45, 46-47, 228-229/.

06.06.2019 за №5473 видано направлення на перевірку Литвин ОСОБА_4 ., яке вручене ОСОБА_2 06.06.2019 /Т.1, а.с.214/.

07.06.2019 за №28828/10/13.8 контролюючий орган скерував позивачу лист про надання документів за переліком у листі /Т.1, а.с.48, 230/.

10.06.2019 позивачу направлено відповідачем лист про надання документів та інформації №29110/10/14.2-15 у строк до 11.06.2019 /Т.1, а.с.49-50, 231-232/.

Своєю чергою Головним управлінням ДФС у Львівській області 06.06.2019 складено акт №565/14.2/41504608 ненадання посадовими особами підприємства документів для проведення планової виїзної перевірки позивачем на лист від 05.06.2019 у строк до 06.06.2019 /Т.1, а.с.220/.

Контролюючим органом складено аналогічні за змістом акти щодо ненадання позивачем документів: №582/14.2/41504608 щодо ненадання документів на лист від 06.06.2019 №2; №602 /14.2/41504608 від 11.06.2019 щодо ненадання документів на лист від 10.06.2019; №612/14.2/41504608 від 12.06.2019 щодо ненадання документів на лист від 10.06.2019 /Т.1, а.с.221, 222, 223/.

11.06.2019 уповноваженими посадовими особами відповідача складено акт про відмову в допуску до проведення документальної планової виїзної перевірки №601/14.2/41504608 /Т.1, а.с.15-18/. На вказаному акті директор підприємства позивача здійснив відмітку про те, що у зв`язку з порушенням процедури початку проведення планової документальної перевірки, передбаченим Податковим кодексом України, не допускає до проведення перевірки.

Головним управлінням ДФС у Львівській області 19.06.2019 за результатами документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, що проведена у період з 04.03.2019 по 19.06.2019 складено акт №894/14.2/41504608 та виявлено допущення позивачем податкового законодавства /Т.1, а.с.51-144/.

Позивач не погоджуючись із складеним актом перевірки та висновками, що у ньому викладені скерував Головному управлінню ДФС у Львівській області заперечення на акт перевірки /Т.1, а.с.25-36/.

Позивач вважаючи вказані накази №1162 від 20.02.2019 та №1394 від 06.03.2019 протиправними, а дії контролюючого органу щодо проведення перевірки та складення акта за її результатами таким, що порушують права ТОВ «Трейдком-Захід», звернувся за їх захистом до суду.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги позивача на податкові повідомлення-рішення від 15.08.2019 №, №, №, №, №, прийняті на підставі акта перевірки від 19.06.2019 №894/14.2/41504608, скаргу позивача задоволено, податкові повідомлення-рішення скасовано /Т.2, а.с.145-154/.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010, у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин (далі ПК України), який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 21.1.1 п. 21.1 ст. 21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підпункт 20.1.4 п.20.1 ст. 20 ПК України).

Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України, податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Пунктом 77.1 ст. 77 ПК України визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Відповідно до абз. 1 п. 77.2 ст. 77 ПК України, до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Згідно з приписами абзацу 3 п. 77.2 ст. 77 ПК України, порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 77.4 ст. 77 ПК України передбачено, про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Таким чином документальна виїзна планова перевірка платника податків можлива за умови включення останнього до плану-графіка проведення перевірок та прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про проведення такої перевірки, оформленого наказом.

Відповідно до пп. 14.1.164. п. 14.1. ст. 14 ПК України план-графік документальних виїзних перевірок - перелік платників податків, що підлягають плановій перевірці контролюючими органами у відповідний період календарного року.

Відповідно до статті 77 розділу ІІ Податкового кодексу України, підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375, та з метою удосконалення організації роботи з формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, відповідно до вимог Податкового кодексу України, наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 р. №524 (у редакції наказу Міністерства фінансів України26.03.2018 № 386) затверджено «Порядок формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» (далі по тексту - Порядок №524).

Згідно з п. 1 Розділу І Порядку, оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування територіальними органами ДФС.

Відповідно до п. 2 Розділу І Порядку, формування (коригування) планів-графіків територіальних органів ДФС України здійснюється у порядку, встановленому у розділах III-V цього Порядку.

Проаналізувавши розділи III-V Порядку, суд встановив, що у таких не передбачено можливість коригування у поточному році вже сформованого і затвердженого річного плану-графіка проведення перевірок шляхом включення до нього нових платників податків.

Представник позивача справедливо зауважив, що таке «коригування» суперечить положенням про планові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю), що врегульовані Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідно до ч. 1 ст. 5 якого внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Сторонами не оспорюється той факт, що на виконання вимог п. 77.1 ст. 77 ПК України ДФС України до 25.12.2018 оприлюднила на своєму офіційному веб-сайті план-графік проведення планових документальних перевірок на поточний 2019 рік, до якого включено позивача та заплановано проведення перевірки на лютий 2019 року.

Згідно з наказом №1394 від 06.03.2019 перенесено терміни проведення відповідної перевірки, призначеної відповідно до наказу №1162 від 29.02.2019.

Судом встановлено та письмовими доказами, долученими до матеріалів справи підтверджується, що Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до ДФС України із листом №838/8/14.9-10 від 15.02.2019 «Про коригування плану-графіка» /Т.2, а.с.27/.

Згідно з таким коригуванням перенесено проведення перевірки на березень 2019, із покликанням як на підставу перенесення порядку №524 та сформовано інформаційно-аналітичну довідку /Т.2, а.с.27, 28/

ДФС України листом за №4621/7/99-99-14-03-04-17 від 13.02.2019 повідомило ГУ ДФС у областях, м. Києві, що коригування плану графіка проведення документальних планових перевірок платника податків у лютому 2019, затверджено в.о. Голови ДФС України Власовим О.С. 13.02.2019, а також такий, з урахуванням коригування такий розміщено на офіційному веб-порталі ДФС України /а.с.87/.

З огляду на викладене вище, суд констатує, що станом на момент винесення оскаржуваного наказу, позивач до вказаного плану-графіка включеним не був, оскільки листом від 13.02.2019 не може бути затверджене коригування скероване 15.02.2019 про проведення перевірки у березні 2019 з 04.03.2019 тривалістю 10 календарних дні, а відтак покликання на таку підставу проведення перевірки станом на 29.05.2019 у наказі №3250 було передчасним.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно з приписами абзацу 2 п. 3 Розділу I Порядку №524, проекти коригування планів-графіків у разі здійснення такого коригування формуються територіальними органами ДФС не пізніше 03 числа кожного місяця поточного року, починаючи з другого місяця поточного року, засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Суд зауважує, що згідно з п. 3 Розділу I Порядку №524, разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС, яка однак до матеріалів справи представлена не була.

Розділом III Порядку № 524 (п. 1) передбачено, що до розділів І, ІІ плану-графіка включаються платники податків реального сектору економіки, які провадять фінансово-господарську діяльність, сплачують податки та взяті на облік в контролюючих органах як платники податків за основним місцем обліку, або щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, або які знаходяться у стані зміни свого місцезнаходження.

Формування переліку платників податків до розділів І, ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. При коригуванні плану-графіка враховуються показники за останній податковий (звітний) період.

При формуванні плану-графіка на наступний рік враховуються показники за результатами діяльності платника податків за 9 місяців поточного року. Якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, при плануванні враховуються показники за попередній рік.

До плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів.

Пунктом 5 Розділу ІІІ Порядку № 524 визначено види та критерії відбору платників податків - юридичних осіб: 1) високого ступеня ризику; 2) середнього ступеня ризику; 3) незначного ступеня ризику.

З огляду на викладене, платник податку може бути включений плану-графіку проведення перевірок залежно від ступеня ризику його діяльності.

Зі змісту долученої до матеріалів справи інформаційно-аналітичної довідки щодо діяльності підприємств, яке включається до плану-графіка перевірок (Інформація надається по підприємству, що планується до включення в план-графік на 2019 рік (до перевірочний аналіз), у розділі ІІІ Ризики несплати податків якої з`ясовано такі фактори: 1) Рівень сплати податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку по відповідній галузі (в) фактичне значення 023; 2) рівень сплати ПДВ нижче на 50 та більше відсотків рівня сплати податку по відповідній галузі (в) фактичне значення 0,51; 3) декларування експортних та /або імпортних операцій без фактичного здійснення таких операцій (в) фактичне значення 1068467,39; 4) декларування залишку від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у сумі понад 1 млн.грн. або понад 5% загального обсягу податкового кредиту, але не менше 100 тисяч грн. за останній звітний (податковий) період (с) фактичне значення 11535780 /Т.2, а.с.29-30/.

З пояснень представника відповідача з`ясовано, що ТОВ «Трейдком-Захід» відібрано до плану - графіка проведення документальних перевірок на лютий 2019 року як платника податків із високим та середнім ступенем ризику несплати податків, проте, такі пояснення не обґрунтовані, оскільки платник податків може бути віднесений лише до однієї категорії платників податків, позаяк для кожного виду ступеня ризику визначається періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків.

Суд вважає за доцільне зауважити, що дійсно у акті перевірки від 19.06.2019 не встановлено факту віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту, що підлягає бюджетному відшкодуванню, водночас не встановлено зайвого включення сум податку на додану вартість, що залишилось після бюджетного відшкодування до складу податкового періоду наступного звітного періоду. Тим більше актом не визначено розмірів таких сум у межах 1 млн. грн. або понад 5% загального обсягу податкового кредиту, але не менше 100 тис. грн. за останній звітний період.

Крім того жодних інших доказів, окрім інформаційно-аналітичної довідки, яку було досліджено у ході судового розгляду судом та з приводу якого представником відповідача надані усні пояснення у судовому засіданні, відповідач суду не надав.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем не обґрунтовано, з яких фактичних числових даних та розрахунків виходив податковий орган складаючи таку довідку.

Суд наголошує, що надана контролюючим органом Інформаційно-аналітична довідка щодо діяльності підприємства також не підписана і не затверджена відповідальною посадовою особою, не містить періоду, за який така складена, за якими методиками вираховувався ступінь ризику та на підставі яких даних інформація відображена в довідці.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено, що цей показник є нижчим від середнього рівня по відповідній галузі, не вказано, яка саме галузь була взята до уваги та не зазначено, яким саме чином були визначені дані показники: не подано їх обґрунтованого розрахунку або порядку визначення, як і не надано суду жодного документального підтвердження відповідних обрахунків.

У постанові від 23.01.2018 у справі №813/1946/17 Верховний Суд зазначив, що «контролюючий орган не надав інформації з приводу процедури та підстав включення позивача до плану - графіку (з наданої Інформаційно-аналітичної довідки не вбачається за який період було проаналізовано діяльність підприємства та яким чином вираховувався ступінь ризику), а також враховуючи що з наданого витягу плану-графіка фактично не вбачається коли та ким він був затверджений, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що відповідачем не дотримано умов та порядку прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, що в свою чергу не може бути належною підставою для прийняття оскаржуваного наказу».

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Інших документів на обґрунтування ризиковості діяльності платника податків, обґрунтування за який період вчинено відповідний аналіз та яких саме документів, відповідачем не надано.

При цьому представник відповідача неодноразово покликався на те, що доведення показників наведених у інформаційно-аналітичній довідці не охоплюється предметом доказування у цій справі.

З огляду на викладене суд вважає аргументованими покликання представника позивача на те, що контролюючим органом не доведено правомірності включення позивача до плану графіка проведення перевірок.

Крім того суд критично оцінює покликання представника відповідача на те, що після остаточного узгодження проекту коригування плану-графіка територіальний орган зобов`язаний надіслати ДФС України коригування плану-графіка, а не проект такого, оскільки до матеріалів справи доказів скерування ДФС України саме проекту коригування не представлено, а також не надано доказів того, що листом від 13.02.2019 затверджено такі зміни стосовно саме позивача.

Відповідно до приписів ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

З позиції суду, обраний позивачем спосіб захисту його порушених прав та інтересів шляхом скасування наказу від 20.02.2019 за №1162 відповідає змісту вказаної статті КАС України та свідчить про необґрунтованість та безпідставність зазначених покликань відповідача.

Представник відповідача також ствердив, що дії контролюючого органу щодо формування, у тому числі затвердження, плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання, є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків та зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків, і відповідно такий акт не порушує права останнього (платника податків).

Отже виключно результат реалізації повноваження податкового органу (саме - рішення контролюючого органу), а не процес реалізації його повноважень може бути об`єктом судового оскарження.

Суд зважає на вказані покликання та зазначає, що у даному випадку у цій справі предметом оскарження є саме наказ про проведення документальної планової виїзної перевірки від 20.02.2019, а не дії контролюючого органу в частині включення позивача до плану-графіка чи його коригування.

З огляду на викладене оскаржуваний у цій справі наказ №1162 від 20.02.2019 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому є протиправним та слід скасувати.

Щодо наказу №1394 від 06.03.2019 про перенесення термінів проведення перевірки суд зазначає, що такий дійсно здійснений з покликанням як на підставу для його винесення доповідну записку від 05.03.2019, яка за своєю суттю є документом внутрішнього використання та здебільшого має за мету спонукання керівника до прийняття конкретного рішення. Вказане не узгоджується з вимогами ст. 81 ПК України в частині наявності такого реквізиту як підстава для проведення перевірки, визначені Податковим кодексом України.

Верховний Суд в постанові у справі №813/2162/17 від 20.03.2018, №813/4282/16 від 19.04.2018 звертає увагу на те, що підстави прийняття наказу повинні міститись в Наказі на перевірку, позаяк це чітко передбачено Податковим кодексом України, а не в будь-яких інших документах.

Недотримання вказаної законодавчої вимоги, передбаченої ст. 81 ПК України є підставою для висновку про його протиправність, а тому наявність підстав для його скасування.

Щодо протиправності дій відповідача щодо проведення перевірки та складанню акта суд зазначає таке.

Згідно з Рішенням про результати розгляду скарги від 28.11.2019 /Т.2, а.с.145-10/ зафіксовано, що позивач оскаржує у судовому порядку у Львівському окружному адміністративному суді накази від 20.02.2019 №1162 та від 06.03.2019 за №1934, а також законність підстав для проведення документальної позапланової перевірки, що унеможливило її проведення.

Зазначено також, що за встановлення у адміністративному процесі обставин не допуску скаржником службових осіб Головного управління ДФС у Львівській області до перевірки, покликання контролюючого органу на приписи п. 44.6 ст. 44 ПК України для встановлення заниження суми грошових зобов`язань скаржника буде необґрунтованим.

Пунктом 44.1 ст. 44 ПК встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (абзац перший пункту 44.3 цієї статті).

Відповідно до абзацу першого пункту 44.6 ст. 44 ПК, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення (абзац другий цього пункту ).

Зміст наведених правових норм свідчить, що обов`язок контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі первинних документів кореспондується з обов`язком платника податків зберігати такі первинні документи та надавати їх при перевірці. Не надання таких документів нормами пункту 44.6 ст. 44 ПК прирівнюється до їх відсутності.

Разом із тим, вказані норми застосовуються у випадках дотримання контролюючим органом норм ПК щодо проведення перевірок платника податків.

Вказана позиція узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.03.2018 у справі № 826/14646/15.

Відповідно до п. 77.4 ст. 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Конструкція вказаної правової норми передбачає два способи повідомлення особи про проведення перевірки - вручення під розписку копії наказу та письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки або надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення таких документів не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки.

Таким чином, платник податків має право бути повідомлений належним чином про дату та час проведення перевірки до початку проведення такої.

Повідомлення про дату початку проведення перевірки та наказ на проведення перевірки №1162 від 20.02.2019 були отримані Позивачем - 09.03.2019 року, що підтверджується долученими до позовної заяви копією конверта та інформацією про рух поштових відправлень.

Долученим до матеріалів справи повідомленням про вручення, яке отримано Харкавим 25.02.2019 не встановлено вміст конверта, а також хто така вказана особа.

Представник позивача повністю заперечила отримування будь-яких документів 25.02.2019.

Вказане свідчить про те, що позивач до початку проведення перевірки не був ознайомлений із початком її проведення, 04.03.2019 уповноваженими особами відповідача не було представлено керівнику наказу на проведення перевірки, доказів відправлення наказу засобами поштового зв`язку. Вказане свідчить про відсутність підстав для проведення перевірки.

За змістом п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки: за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом; за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування органу державної податкової служби, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (об`єкта), перевірка якого проводиться (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється), мета, вид (планова або позапланова), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку; копії наказу на перевірку; службового посвідчення осіб, зазначених в направленні.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника органу державної податкової служби або його заступника, що скріплений печаткою органу державної податкової служби.

Судом не встановлено надання перед початком перевірки наказу на проведення перевірки, направлення па перевірку, службових посвідчень, що позбавило посадових осіб товариства можливості перевірки даних, зазначених в направленні па перевірку із інформацією, що міститься в службових посвідченнях посадових осіб, що здійснюють перевірку.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України при пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Проте, наказ на перевірку не містить відміток про його отримання до початку проведення перевірки, акт відмови від підписання в направленні на перевірку про підтвердження факту пред`явлення службового посвідчення та направлення на перевірку перевіряючими не складено та відповідно до п. 81.2 ст.81 ПК України, під підпис керівнику товариства не вручено.

Таким чином, за недотриманням вищенаведеного порядку, у податкового органу відсутні законні підстави для її проведення.

Також суд зазначає, що платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Згідно з доповідною запискою від 05.03.2019 №59/14.2-13 зафіксовано надання директором підприємства позивача листа працівникам ГУ ДФС у Львівській області від 04.03.2019 №568, в якому повідомлено про втрату документів фінансово-господарської діяльності товариства.

Відповідно до пп. 44.5 ст. 44 ПК України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Таким чином дата відліку 90 днів відтермінування перевірки починається з наступного дня після вручення листа, тобто з 06.03.2019 року. Цією датою і був прийнятий наказ №1394 від 06.03.2019 року на перенесення термінів перевірки на 90 днів.

При проведених підрахунках спливу термінів, наданих на відновлення документів. Позивачем встановлено, що 90-й день спливає 03.06.2019 року включно. Тобто планова документальна виїзна перевірка без додаткового прийняття наказу на її проведення могла розпочинатися 04.06.2019.

Разом з тим, контролюючим органом 03.06.2019 складено акт від 03.06.2019 №540/14.2/41504608 «Про відсутність за місцезнаходженням платника податків» та зафіксовано неможливість розпочату перевірку 03.06.2019 у зв`язку з відсутністю посадових осіб платника податків за місцезнаходженням.

Таким чином, відповідач достроково, не дочекавшись завершення встановленого наказом №1394 від 06.03.2019 строку перенесення проведення планової документальної перевірки, вчинено дії щодо продовження перевірки за відсутності для цього належних правових підстав.

Крім того, суду є незрозумілою необхідність залучення додаткових інспекторів до її проведення, оскільки з однієї сторони відповідач стверджує про необхідність дослідження великого документообігу підприємства позивача, а за іншої складає акти про ненадання документів позивачем.

Доцільність додаткового залучення ГДРІ не обґрунтовано.

Методичними рекомендаціями щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджений наказом ДФС від 31.07.2014 № 22 (у редакції наказу ДФС від 23.03 №398) передбачено, що у разі якщо терміни, визначені п. 44.5 ст. 44 Кодексу, достроково скорочуються - видається наказ про поновлення перевірки не пізніше наступного робочого дня, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

З огляду на те, що терміни перенесення проведення перевірки фактично скорочено, однак вказаної вимоги не дотримано та здійснено вихід за юридичною адресою платника податків 03.06.2019 за відсутності на те законних підстав та наказу про поновлення перевірки, дії відповідача щодо проведення перевірки не узгоджуються з вимогами чинного законодавства та є протиправними.

Судом також встановлено, що позивачем не допущено до проведення планової документальної перевірки, внаслідок чого відповідачем було складено акт не допуску до проведення перевірки

Однак не зважаючи на викладене відповідач без дослідження первинних документів, які стали підставою формування показників податкової звітності платника податків за період з 07.08.2017 по 31.12.2018 склав акт про проведення планової документальної виїзної перевірки, виходячи із інформаційних баз, наявних в податкового органу, і сумнівність господарських операцій позивача обґрунтовується податковим органом виключно інформацією, викладеною в інформаційних базах даних податкового органу.

Факт проведення перевірки у приміщенні Головного управління ДФС у Львівській області представником відповідача не заперечено.

Позивач справедливо зауважує, що за встановлених обставин планова документальна перевірка автоматично перетворилась на невиїзну перевірку, спеціальний вид якої та порядок її проведення не врегульовано податковим законодавством, яку проведено в стінах податкового органу без дослідження даних бухгалтерського обліку.

За встановлених обставин дії відповідача щодо складення акта перевірки від 19.06.2019 є протиправними.

Недоведеними є аргументи відповідача про те, що перевірка, призначена згідно з наказами від 20.02.2019 та від 06.09.2019 проведена, за її результатами складений акт перевірки від 19.06.2019 та надалі прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.08.2019, внаслідок чого правові наслідки оскаржуваних наказів як індивідуально-правових актів вичерпані, не є слушними, оскільки на час звернення позивача з позовом не надано доказів про те, що відповідач реалізував компетенцію на проведення перевірки та прийняття рішення за її результатами. В судовому засіданні також не представлено доказів повідомлення позивача про податкові повідомлення-рішення від 15.08.2019 станом на момент звернення позивачем до суду із цим позовом. Крім того, за результатами адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення від 15.08.2019 скасовано.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, оскільки перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, недотримання підстав для її призначення свідчать про протиправність оскаржуваних наказів та необхідність її скасування.

Оскільки дії відповідача щодо проведення перевірки та складання акта перевірки, є також протиправними, що не спростовано відповідачем, позов слід задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Сплачений при зверненні до суду позивачем судовий збір в сумі 5763,00 грн. згідно з платіжним дорученням №6 від 12.09.2019 на суму 3842,00 грн. та відповідно до платіжного доручення №4938 від 12.06.2019 у сумі 1921,00грн., слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 294, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Львівській області щодо проведення документальної перевірки та складенню акта про проведення планової документальної перевірки №894/14.2/41504608 від 19.06.2019.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області №1162 від 20.02.2019 про проведення документальної виїзної планової перевірки.

4. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області №1394 від 06.03.2019 про перенесення термінів проведення планової перевірки.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдком-Захід» (79035, м. Львів, вул. Зелена, 115-Б) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) судові витрати у виді судового збору у сумі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 00коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 16.03.2020.

Суддя Кравців О.Р.