Справа № 200/1218/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р. Справа№200/1218/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонд України Донецької області

про: визнання протиправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (рішення 7280 від 12.12.2019 р.) щодо відмови в призначенні та врахуванні під час вирішення питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно записів в трудовій книжці, якими підтверджується періоди страхового стажу роботи час навчання в професіонально технічному училищі № 110 м. Торез з 01.09.1985 р. по 10.01.1989 р. (диплом № 833558, запис у трудовій книжці); час роботи електрослюсарем підземним 3 розряду з 17.01.1989 р. по 12.12.1989 р. на шахті ім. К.І. Кісельва виробничого об`єднання «Торезантрацит» (запис у трудовій книжці за №1-2); час служби в армії з 21.12.1989 р. по 12.11.1991 р. (запису трудовій книжці за № 3, військовий квиток НОМЕР_1 від 21.12.1989 р.), час роботи на шахті ім. К.І. Кісельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» з 23.12.1991 по 29.06.1999 р. електрослюсарем підземним 3 розряду виробничої дільниці, 4, 5 розряду виконуючого обов`язки механіка підземної дільниці ГПР (записи у трудовій книжці №4-9), зобов`язання Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати під час вирішення питання про призначення пільгової пенсії записів в трудовій книжці, якими підтверджуються періоди страхового стажу роботи час навчання в професійно-технічному училищі № 110 м. Торез з 01.09.1985 по 10.01.1989 р. (диплом № 833558, запис у трудовій книжці); час роботи електрослюсарем підземн6им 3 розряду з 17.01.1989 р. по 12.12.1989 р. на шахті ім. К.І. Кісельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» (запис у трудовій книжці за №№1-2); час служби в армії з 21.12.1989 р. по 12.11.1991 р. (запис у трудовій за №3, військовий квиток НОМЕР_1 від 21.12.1989 р., час роботи на шахті ім. К.І. Кісельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» з 23.12.1991 по 29.06.1999 р. електрослюсарем підземним 3 розряду виробничої дільниці, 4 розряду, 5 розряду, виконуючого обов`язки механіка підземної дільниці ГПР (записи у трудовій книжці №№4-9).

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонд України Донецької області про визнання протиправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (рішення 7280 від 12.12.2019 р.) щодо відмови в призначенні та врахуванні під час вирішення питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно записів в трудовій книжці, якими підтверджується періоди страхового стажу роботи час навчання в професіонально технічному училищі № 110 м. Торез з 01.09.1985 р. по 10.01.1989 р. (диплом № 833558, запис у трудовій книжці); час роботи електрослюсарем підземним 3 розряду з 17.01.1989 р. по 12.12.1989 р. на шахті ім. К.І. Кісельва виробничого об`єднання «Торезантрацит» (запис у трудовій книжці за №1-2); час служби в армії з 21.12.1989 р. по 12.11.1991 р. (запису трудовій книжці за № 3, військовий квиток НОМЕР_1 від 21.12.1989 р.), час роботи на шахті ім. К.І. Кісельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» з 23.12.1991 по 29.06.1999 р. електрослюсарем підземним 3 розряду виробничої дільниці, 4, 5 розряду виконуючого обов`язки механіка підземної дільниці ГПР (записи у трудовій книжці №4-9), зобов`язання Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зарахувати під час вирішення питання про призначення пільгової пенсії записів в трудовій книжці, якими підтверджуються періоди страхового стажу роботи час навчання в професійно-технічному училищі № 110 м. Торез з 01.09.1985 по 10.01.1989 р. (диплом № 833558, запис у трудовій книжці); час роботи електрослюсарем підземн6им 3 розряду з 17.01.1989 р. по 12.12.1989 р. на шахті ім. К.І. Кісельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» (запис у трудовій книжці за №№1-2); час служби в армії з 21.12.1989 р. по 12.11.1991 р. (запис у трудовій за №3, військовий квиток НОМЕР_1 від 21.12.1989 р., час роботи на шахті ім. К.І. Кісельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» з 23.12.1991 по 29.06.1999 р. електрослюсарем підземним 3 розряду виробничої дільниці, 4 розряду, 5 розряду, виконуючого обов`язки механіка підземної дільниці ГПР (записи у трудовій книжці №№4-9).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 03.12.2019 року він звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 7280 та належним пакетом документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Позивач зазначає, що рішенням № 7280 від 12.12.2019 року відповідач відмовив йому в призначенні пенсії, оскільки, на день звернення, документально підтверджений страховий страж роботи складає 28 років 11 місяців 17 днів, стаж роботи на пільгових умовах за списком № 1 9 років 11 місяців 23 дні, а не 10 років як того вимагає Закон.

Позивач зазначає, що відповідач не зарахував до пільгового стажу час навчання в професійно технічному училищі № 110 м. Торез з 01.09.1989 по 10.01.1989 рр. (диплом № 833558, запис у трудовій книжці); час роботи електрослюсарем підземним 3 розряду з 17.01.1989 по 12.12.1989 рр. на шахті ім. Кисельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» (запис у трудовій книжці за №№ 1-2); час служби в армії з 21.12.1989 по 12.11.1991 рр. (запис у трудовій книжці за № 3, військовий квиток НОМЕР_1 від 21.12.1989 р.); час роботи на шахті ім. Кисельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» з 23.12.1991 по 29.06.1999 рр. електрослюсарем підземним 3 розряду виробничої дільниці, 4 -5 розряду, в. о. механіка підземної дільниці ГПР (записи у трудовій книжці №№4-9).

Крім того, позивач звертає увагу, що набув трудовий стаж роботи у період, коли населений пункт, на території якого підприємство здійснювало господарську діяльність перебувало під контролем української влади, і його було утворено відповідно до законодавства України.

Також, в трудовій книжці містяться записи про відповідний стаж роботи згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58. Позивач наголошує, що наведені записи про роботу за вказаний період свідчать про його зайнятість за відповідною посадою. Записи про спірний період засвідчені відповідними печатками шахти і дефектів їх вчинення не мають. Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти його права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який він отримував на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи. Позивач вважає, що відповідач діяв всупереч законодавству в сфері пенсійного забезпечення, отже оскаржуване рішення є протиправним, та таким що підлягає скасуванню.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, просив суд здійснювати розгляд справи без його участі.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що позивач звернувся 03.12.2019 року до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідач вказує на те, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам зайнятим повний робочий день на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Оскільки ведення Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування розпочалося в 2000 році, то використання його для встановлення пільгових умов праці до 2000 році не є можливим. Індивідуальна відомість ОСОБА_1 почалась вестись з 1999 року.

Згідно кутового штампа в Довідці про заробітну плату для обчислення пенсії знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, місцезнаходження шахти що видали довідки про підтвердження пільгового стажу, знаходиться на непідконтрольній Уряду території.

Згідно п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Відповідач звертає увагу, що відповідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Відповідач зазначає, що саме за правилами п. 20 Порядку № 637 проводиться підтвердження пільгового стажу, яке визначається підприємством шляхом надання уточнюючих довідок, оскільки за записами трудової книжки не можливо встановити зайнятість протягом повного робочого дня на підземних роботах за весь період роботи на підприємстві, у зв`язку з відсутністю в трудовій книжці відомостей про можливі простої в роботі підприємства, прогули, а також періоди коли позивач міг знаходитися у відпустці без збереження заробітної плати. Відповідач посилається на те, що позивачем будь яких довідок, які підтверджують особливий характер роботи відповідно до п. 20 Порядку № 637 надано не було, у зв`язку з цим підстави для зарахування періодів відсутні.

Таким чином, відповідач не зарахував до страхового стажу роботи, в тому числі до пільгового час навчання в професійно технічному училищі № 110 м. Торез з 01.09.1989 по 10.01.1989 рр. (диплом № 833558, запис у трудовій книжці); час роботи електрослюсарем підземним 3 розряду з 17.01.1989 по 12.12.1989 рр. на шахті ім. Кисельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» (запис у трудовій книжці за №№ 1-2); час служби в армії з 21.12.1989 по 12.11.1991 рр. (запис у трудовій книжці за № 3, військовий квиток НОМЕР_1 від 21.12.1989 р. час роботи на шахті ім. Кисельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» з 23.12.1991 по 29.06.1999 рр. електрослюсарем підземним 3 розряду виробничої дільниці, 4 -5 розряду, в. о. механіка підземної дільниці ГПР (записи у трудовій книжці №№4-9)

Стосовно не зарахування до пільгового стажу періоду служби в армії, відповідач вказує на те, що позивач не навчався у професійно-технічному навчальному закладі, періоди роботи з 17.01.1989 по 12.1989 рр., як пільгові не зараховано, підстав для зарахування строкової військової служби до стажу роботи що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 немає.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно - технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

З огляду на те, що позивачу не було зараховано як пільговий, період роботи з 17.01.1989 по 12.12.1989 рр. підстав стверджувати, що він працевлаштувався за набутою професією протягом трьох місяців немає.

Відповідач вважає, що рішення про відмову в призначенні пенсії від 12 грудня 2019 року прийнято у спосіб та у межах визначених чинним законодавством.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 17 лютого 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року відкладено розгляд справи на 10 березня 2020 року, у зв`язку з необхідністю отримання додаткових пояснень по справі та витребування додаткових доказів по справі.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач просив суд розглядати справу без його участі, а представник відповідача у судове засідання не з`явився, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серія НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а. с. 6-7).

ОСОБА_1 , був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з АДРЕСА_2 що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 03.12.2019 року № 1438- (а. с. 8).

03 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою № 7280 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування .

Позивачем для призначення пенсії були надані наступні документи: копія паспорту, ідентифікаційного номеру, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 03.12.2019 року № 1438-, копія трудової книжки НОМЕР_4 від 17.01.1989 року, копія диплома про навчання № 833558 від 10.01.1989 року, копія військового квитка НОМЕР_1 від 21.10.1989 року.

12 грудня 2019 року Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 7280 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах (а. с. 13).

У спірному рішенні відповідач посилався на те, що відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідач зазначає, що працівники, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частити першої статті 26 Закону: чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Згідно п. 20 Постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12. 08.1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідальних записів у ній» у разі коли підприємства розміщуються а тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними наявними в реєстрі осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

До пільгового стажу зараховані періоди: з 01.01.1999 по 26.06.1999; 01.01.1999 по 29.26.1999; з 08.07.1999 по 31.12.1999; з 01.01.2002 по 31.12.2003; з 01.01.2004 по 31.12.2005; з 01.01.2006 по 31.12.2010 рік в якості електрослюсаря підземного згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу.

На день звернення, документально підтверджений страховий стаж роботи позивача складає 28 років 11 місяців 17 днів. Стажу роботи на пільгових умовах за Списком № 1 9 років 11 місяців 23 дні.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком № 1 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років, на день звернення.

Право на призначення пенсії за наданими документами позивач буде мати у віці 51 рік.

Не погодившись з рішенням Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Закон України Про пенсійне забезпечення № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів а, б статті 13 та статті 100 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України Про пенсійне забезпечення (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92 року. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі Мінпраці) від 01.09.1992 № 41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

З аналізу вищезазначених положень чинного законодавства встановлено, що необхідними умовами для призначення пенсії є наявність належним чином оформленої трудової книжка та докази проведення атестації умов праці.

Так, з копії трудової книжки серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 встановлено, що останній у період з 01.09.1985 року по 10.01.1989 року навчався у Середньому професійному технічному училищі № 110 м. Торез; 17.01.1989 року прийнятий на роботу до Шахти ім. К.І Кісельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» на посаду електрослюсаря підземного; 12.12.1989 року звільнений у зв`язку з призивом до лав Радянської Армії; з 21.12.1989 року по 12.11.1991 року проходив службу у Радянській Армії; 23.12.1991 року прийнятий на роботу до Шахти ім. Кисельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» на посаду електрослюсаря підземного 3 розряду видобувної дільниці; 17.12.1992 року переведений електрослюсарем підземним 4 розряду; 15.09.1995 року переведено виконуючим обов`язку механіком по стрічковим конвеєрів; 23.10.1995 року переведений електрослюсарем підземним 5 розряду; 30.04.1990 року призначений виконуючим обов`язку механіка підземного на дільниці ГПР; 29.06.1999 року звільнений за власним бажанням.

Суд звертає увагу, що Порядок № 383 застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Як встановлено з трудової книжки позивач у спірні періоди працював на посаді «електрослюсарем підземним» та «механіком підземним».

Суд зазначає, що вищезазначені професії, за якими позивач працював у спірний період віднесені до Списків № 1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, які затверджені Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173, Постановою Ради міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року та Постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 24.03.1994 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року.

Отже, позивач у спірний період виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд зазначає, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка.

Суд звертає увагу на те, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи, щодо пільгового характеру роботи позивача у спірний період, отже відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача періоди роботи на ВП «Шахта ім. К.І. Кісельова» ДП «Торецькантрацит» з 17.01.1989 року по 12.12.1989 року та з 26.12.1991 року по 29.06.1999 року.

Позивачем до матеріалів справи долучено довідку, видану ВП «Шахта ім. К.І. Кісельова» ДП «Торецькантрацит», відповідно до якої встановлено, що позивач у період працював «електрослюсарем підземним» та «механіком підземної дільниці» з повним робочим днем на підземних роботах (а.с. 16).

Крім того з зазначеної довідки встановлено, що на підприємстві 14.11.1995 року була проведена атестація робочих місць, про що прийнято наказ № 644.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позивач зобов`язаний зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача на ВП «Шахта ім. К.І. Кісельова» ДП «Торецькантрацит» з 17.01.1989 року по 12.12.1989 року та з 26.12.1991 року по 29.06.1999 року.

Стосовно не зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання та проходження строкової служби в лавах Радянської Армії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Судом встановлено, що позивач у період з 01.09.1985 року по 10.01.1989 року навчався в ПТУ № 110 м. Торецьк, та після закінчення навчання 17.01.1989 року був працевлаштований на посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже відповідач зобов`язаний був зарахувати до пільгового стажу позивача період навчання в ПТУ № 110 м. Торецьк.

Також, суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» доповнити частину першу статті 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" абзацом другим такого змісту: "Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно- технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах".

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно п.п. «к» п. 109 постанова Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» від 03.08.1972 року № 590 (яка діяла в період служби позивача), крім роботи в якості робітника або службовця до загального стаж роботи зараховується також: служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в встановленому порядку.

Тобто п. 109 Постанови № 590 надає право особи на зарахування періоду військової служби у лавах Збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

З трудової книжки позивача вбачається, що на момент призову на строкову службу до лав Радянської Армії позивач працював електрослюсарем підземним, тобто виконував роботи, які дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи викладене суд приходить висновку про протиправність дій відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання в професіонально технічному училищі № 110 м. Торез з 01.09.1985 р. по 10.01.1989 р. та служби в армії з 21.12.1989 р. по 12.11.1991 р.

Суд зазначає, що Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі по тексту Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Пунктом 1.6 Порядку № 22-1 звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Згідно п. 1.7 вищезазначеного Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Згідно абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно абзацу 1 пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Проте суд зазначає, що оскаржуване рішення взагалі не містить відомостей про не зарахування відповідачем періодів роботи позивача до загального та пільгового стажу, а також конкретних підстав для не включення таких періодів, що свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення.

З огляду на встановлені обставини справи та наведені норми закону, якими регулюються спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог із застосуванням положень статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, обрання іншого способу захисту, який необхідний для відновлення порушеного права.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі Chahal проти Об`єднаного королівства (заява № 22414/93) зазначив, що ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист (параграф 145).

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (параграф 75 рішення Європейського суду з прав людини від 05 квітня 2005 у справі Афанасьєв проти України).

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 21 листопада 2018 року по справі №750/11115/16-а

Таким чином, суд приходить до висновку що належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправним та скасування рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 72802 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах від 12 грудня 2019 року та зобов`язання Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву № 7280 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03 грудня 2019 року із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 час навчання в професійно-технічному училищі № 110 м. Торез з 01.09.1985 по 10.01.1989 р., час роботи на шахті ім. К.І. Кісельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» з 17.01.1989 р. по 12.12.1989 р. та з 23.12.1991 р. по 29.06.199 р., час служби в армії з 21.12.1989 р. по 12.11.1991 р.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що підставою звернення до суду стало прийняття відповідачем спірного рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 72802 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах від 12 грудня 2019 року, зобов`язання Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву № 7280 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03 грудня 2019 року із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 час навчання в професійно-технічному училищі № 110 м. Торез з 01.09.1985 по 10.01.1989 р., час роботи на шахті ім. К.І. Кісельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» з 17.01.1989 р. по 12.12.1989 р. та з 23.12.1991 р. по 29.06.199 р., час служби в армії з 21.12.1989 р. по 12.11.1991 р. задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 72802 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах від 12 грудня 2019 року.

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву № 7280 ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03 грудня 2019 року із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) час навчання в професійно-технічному училищі № 110 м. Торез з 01.09.1985 по 10.01.1989 р., час роботи на шахті ім. К.І. Кісельова виробничого об`єднання «Торезантрацит» з 17.01.1989 р. по 12.12.1989 р. та з 23.12.1991 р. по 29.06.199 р., час служби в армії з 21.12.1989 р. по 12.11.1991 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, вул. Обручева, буд. 17, м. Волноваха, Донецька область, 85700) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 17 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Уразі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська