Справа № 2а-10924/09/0470
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2020 року м. Дніпросправа № 2а-10924/09/0470
Суддя І інстанції - Кальник В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Мельника В.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Дніпровська міська рада, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дніпропетровський трубний завод» звернулося до суду з вищевказаним позовом в якому просило визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення № /0 від 09.04.2009 р., № /1 від 17.06.2009 р. та № /2 від 06.08.2009 р. про визначення суми податкового зобов`язання з комунального податку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за період 1-4 квартал 2008 року підприємством не було заниження комунального податку.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Офіс ВПП подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що обчислення контролюючим органом комунального податку здійснено згідно з Положенням про комунальний податок, затвердженим рішенням міської Ради від 30.07.2003 р. № 6/11 із змінами, внесеними рішеннями Дніпропетровської міської ради від 27.09.2006 р. № 4/4 та від 13.02.2008 р. № 35/28. Зазначене рішення місцевого органу публічної влади на момент проведення перевірки було чинним та не було скасованим.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники Офісу ВПП та Дніпровської міської ради підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній підстав, інші сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради листом від 05.05.2008 року № 7/6-737 надано Спеціалізованій державній податковій інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську роз`яснення з комунального податку, згідно з яким при заповненні розрахунку необхідно мати на увазі, якщо у рядку 01 кількісний склад працівників за базовий звітний період 1, при середньооблікової чисельності штатних працівників за один місяць - 1, за квартал сумарно - 3, неоподатковуваний мінімум доходів громадян (рядок 02) - 17 грн., квартальний фонд оплати праці (р.01 х р.02) - 51 грн. Ставка комунального податку (рядок 04) - 20% за один місяць. Розмір податку за базовий звітний період (р.03 х р.04) дорівнює 10,20 грн. за одного працівника за один квартал, що цілком узгоджується з прийнятим рішенням міської ради.

Позивачем до відповідача було подано наступні податкові розрахунки комунального податку:

від 14.04.2008 року за І квартал 2008 року, в якому визначено:

- р.01: кількісний склад працівників за базовий податковий (звітний) період - 10 651 особа;

- р.02: неоподатковуваний мінімум громадян - 17 грн.;

- р.03: річний фонд оплати праці (р.01 х р.02) - 181 067,00 грн.;

- р.04: ставка комунального податку % - 10%;

- р.05: нараховано податку за базовий податковий (звітний) період (р.03 х р.04) - 18 106,70 грн.;

від 22.07.2008 року за ІІ квартал 2008 року, в якому визначено:

- р.01: кількісний склад працівників за базовий податковий (звітний) період - 10 536 осіб;

- р.02: неоподатковуваний мінімум громадян - 17 грн.;

- р.03: річний фонд оплати праці (р.01 х р.02) - 179 112,00 грн.;

- р.04: ставка комунального податку % - 10%;

- р.05: нараховано податку за базовий податковий (звітний) період (р.03 х р.04) - 17 911,20 грн.;

від 22.10.2008 року за ІІІ квартал 2008 року, в якому визначено:

- р.01: кількісний склад працівників за базовий податковий (звітний) період - 10 189 осіб;

- р.02: неоподатковуваний мінімум громадян - 17 грн.;

- р.03: річний фонд оплати праці (р.01 х р.02) - 173 213,00 грн.;

- р.04: ставка комунального податку % - 10%;

- р.05: нараховано податку за базовий податковий (звітний) період (р.03 х р.04) - 17 321,30 грн.;

від 27.01.2009 року за ІV квартал 2008 року, в якому визначено:

- р.01: кількісний склад працівників за базовий податковий (звітний) період - 9 855 осіб;

- р.02: неоподатковуваний мінімум громадян - 17 грн.;

- р.03: річний фонд оплати праці (р.01 х р.02) - 167 535,00 грн.;

- р.04: ставка комунального податку % - 10%;

- р.05: нараховано податку за базовий податковий (звітний) період (р.03 х р.04) - 16 753,50 грн.

У період з 19.03.2009 року по 20.03.2009 року посадовими особами Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську було проведено позапланову невиїзну перевірку ВАТ «Дніпропетровський трубний завод» код за ЄДРПОУ - 05393122 з питання повноти нарахування комунального податку за період з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року.

За результатами перевірки складено акт від 25.03.209 р. №113-08-02/2-05393122, яким встановлено, що розмір податкового зобов`язання з комунального податку за І - ІV квартали 2008 року у розрахунках від 14.04.2008 року, від 22.07.2008 року, від 22.10.2008 року та від 27.01.2009 року є меншим, ніж визначено камеральною перевіркою.

Актом перевірки встановлено порушення позивачем статті 15 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 № 1251-XII, статей 18, 19 Декрету Кабінету Міністрів України «Про місцеві податки та збори» від 20.05.1993 № 56-93 та пункт 2.2 додатку до рішення Дніпропетровської міської ради від 30.07.2003 №6/11 «Про комунальний податок» (з урахуванням змін та доповнень, внесених рішеннями міської ради від 27.09.2006 № 4/4 «Про рішення міської ради від 30.07.2003 №6/11 «Про комунальний податок» та від 13.02.2008 № 35/28 «Про внесення змін до рішення міської ради від 30.07.2003 № 6/11 «Про комунальний податок»). Згідно з пунктом 1 рішення Дніпропетровської міської ради від 13.02.2008 № 35/28 встановлено, що розмір комунального податку за базовий (звітний) період за одного працівника дорівнює 10,20 грн, що становить 5% від річного фонду оплати праці обчисленого виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (17 грн х 12 = 204,00 грн). ВАТ «Дніпропетровський трубний завод» обчислює комунальний податок з 01.01.2008 року за ставкою 10% від офіційно встановленого неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, виходячи із середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу, що призвело до заниження суми комунального податку за 2008 рік на 70 092,70 грн.

Актом перевірки встановлено суму податкового зобов`язання за період 2018 року:

- за даними платника: 70 092,70 грн. (І квартал - 18 106,70 грн.; ІІ квартал - 17 911,20 грн.; ІІІ квартал - 17 321,30 грн.; ІV квартал - 16 753,50 грн.);

- за даними перевірки: 140 185,40 грн. (І квартал - 36 213,40 грн.; ІІ квартал - 35 822,40 грн.; ІІІ квартал - 34 642,60 грн.; ІV квартал - 33 507,00 грн.);

- відхилення 70 092,70 грн. (І квартал - 18 106,70 грн.; ІІ квартал - 17 911,20 грн.; ІІІ квартал - 17 321,30 грн.; ІV квартал - 16 753,50 грн.).

На підставі акту перевірки контролюючим органом винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 09.04.2009 року № /0, яким ВАТ «Дніпропетровський трубний завод» визначено суму податкового зобов`язання з комунального податку у розмірі 73 597,34 грн., з яких за основним платежем 70 092,70 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3 504,64 грн.;

- від 17.06.2009 року № /1, яким ВАТ «Дніпропетровський трубний завод» визначено суму податкового зобов`язання з комунального податку у розмірі 73 597,34 грн., з яких за основним платежем 70 092,70 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 3 504,64 грн.;

- від 06.08.2009 року № /2, яким ВАТ «Дніпропетровський трубний завод» визначено суму податкового зобов`язання з комунального податку у розмірі 73 597,34 грн., з яких за основним платежем 70 092,70 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 3 504,64 грн.

За результатами адміністративного оскарження вказані податкові повідомлення-рішення були залишені без змін.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 березня 2010 року провадження у справі було зупинено до вирішення по суті і набрання законної сили рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2а-484/08 (№ 2а-982/09).

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.11.2013 року у справі № 2а-15/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.03.2015 р., у задоволенні позову ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» до Дніпропетровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 13.02.2008 р. № 35/28 «Про внесення змін до рішення Дніпропетровської міської ради від 30.07.2003 р. № 6/11 «Про комунальний податок» відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 18.06.2015 р. касаційну скаргу ПАТ «Євраз-Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського» відхилено.

В той же час постановою Вищого адміністративного суду від 18.11.2015 р. у справі № К/800/24245/13 було визнано таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили та нечинним рішення Дніпропетровської міської ради № 4/4 від 27.09.2006 р. «Про рішення міської ради від 30.07.2003 р. № 6/11 «Про комунальний податок».

Як вірно звернув увагу суд першої інстанції відповідач в акті перевірки, як на підставу донарахування позивачу податкових зобов`язань з комунального податку, посилається саме на п. 2.2 додатку до вказаного рішення міської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону України «Про систему оподаткування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) місцеві податки і збори (обов`язкові платежі), механізм справляння та порядок їх сплати встановлюються сільськими, селищними, міськими радами відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, установлених законами України.

Згідно з п. 24 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання становлення місцевих податків і зборів та розмірів їх ставок у межах, визначених законом.

До 01.01.2011 року види місцевих податків і зборів, їх граничні розміри та порядок обчислення визначались Декретом Кабінету Міністрів України від 20.05.1993 № 56-93 (далі - Декрет № 56-93), який спрямований на зміцнення бюджетів місцевого самоврядування.

Статтею 1 Декрету № 56-93 до місцевих податків віднесено комунальний податок.

Відповідно до ст. 15 Декрету № 56-93 комунальний податок справляється з юридичних осіб, крім бюджетних установ, організацій, планово-дотаційних та сільськогосподарських підприємств. Його граничний розмір не повинен перевищувати 10 відсотків річного фонду оплати праці, обчисленого виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Згідно зі ст. 18 Декрету № 56-93 органи місцевого самоврядування самостійно встановлюють і визначають порядок сплати місцевих податків і зборів відповідно до переліку і в межах установлених граничних розмірів ставок. Органи місцевого самоврядування в межах своєї компетенції мають право запроваджувати пільгові податкові ставки, повністю відміняти окремі місцеві податки і збори або звільняти від їх сплати певні категорії платників та надавати відстрочки у сплаті місцевих податків та зборів.

Законом України «Про державну податкову службу» від 04.12.1990 № 509-XII у відповідній редакції за Державною податковою адміністрацією України було закріплено функцію по затвердженню форми податкових розрахунків, звітів, декларацій та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, інших платежів, декларацій про валютні цінності.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 24.12.2003 № 625, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.01.2004 за № 4/8603, затверджено форму податкового розрахунку комунального податку.

Відповідно до примітки «*» до форми податкового розрахунку комунального податку, в редакції наказу Державної податкової адміністрації України від 20.03.2006 № 143, кількісний склад працівників за відповідний базовий податковий (звітний) період дорівнює показнику середньооблікової кількості штатних працівників, визначеному відповідно до «Інструкції зі статистики кількості працівників», затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 28.09.2005 № 286, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 30.11.2005 за № 1442/11722. При цьому, якщо рішенням органу місцевого самоврядування про встановлення комунального податку визначено базовий податковий (звітний) період календарний місяць, то в рядку 01 указується середньооблікова кількість штатних працівників за такий місяць, якщо календарний квартал (півріччя, рік) - сума середньооблікової кількості штатних працівників за кожен місяць кварталу (півріччя, року).

Положення «Про комунальний податок» затверджено рішенням Дніпропетровської міської ради від 30.07.2003 № 6/11, та викладено додатком:

- пункт 2.1. Об`єктом оподаткування є місячний фонд оплати праці, обчислений виходячи із офіційно встановленого неоподатковуваного мінімуму доходів громадян і середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу, що працюють у звітному місяці. Граничний розмір податку не повинен перевищувати 10 відсотків річного фонду оплати праці, обчисленого виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Середньооблікова чисельність працівників за звітній місяць обчислюється шляхом підсумовування чисельності працівників облікового складу за кожний календарний день звітного місяця з 1 по 30 або 31 (для лютого - по 28 або 29 число), виключаючи святкові (не робочі) та вихідні дня, і ділення одержаної суми на кількість календарних днів звітного місяця.

- пункт 2.2. Обчислення комунального податку проводиться за ставкою 10 відсотків від офіційно встановленого неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, виходячи із середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу працівників;

- пункт 3.2. Податкові декларації (розрахунки) надають до державної податкової інспекції за базовий (звітний) календарний період, який дорівнює календарному кварталу - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.09.2006 року № 4/4, введеним в дію з 01.01.2007 року, внесено зміни до рішення міської ради від 30.07.2003 року № 4/9 «Про комунальний податок», виклавши пункт 2.2. додатка в такій редакції:

- 2.2. Обчислення комунального податку проводиться за ставкою 20 відсотків від офіційно встановленого неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, виходячи із середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 13.02.2008 року № 35/28 внесено зміни до рішення міської ради від 30.07.2003 року № 6/11 «Про комунальний податок», виклавши пункт 2.2. додатка в такій редакції:

- розмір комунального податку за базовий (звітний) період за одного працівника дорівнює 10,20 грн, що становить 5% від річного фонду оплати праці обчисленого виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян 17 грн х 12 = 204 грн.

Пунктом 3.2 Положення «Про комунальний податок», затвердженого рішенням Дніпропетровської міської ради від 30.07.2003 № 6/11, базовим звітним періодом для комунального податку встановлений календарний період, який дорівнює календарному кварталу.

Зі змісту форми податкового розрахунку комунального податку вбачається, що розрахунок комунального податку проводиться шляхом множення ставки податку, визначеної органом місцевого самоврядування на річний фонд оплати праці.

При цьому, останній розраховується як добуток кількісного складу працівників за базовий податковий (звітний) період та неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Встановлення об`єкту оподаткування місцевим податком до компетенції органів місцевого самоврядування законом не віднесено, а тому суд першої інстанції вірно спростував доводи контролюючого органу про необхідність врахування встановленого пунктом 2.1 Положення «Про комунальний податок», яким місячний фонд оплати праці встановлений об`єктом оподаткування, оскільки до компетенції органів місцевого самоврядування віднесено встановлення механізму справляння, порядку сплати та ставки оподаткування у граничних розмірах.

Декретом № 56-93 чітко визначено, що право встановлювати та визначати розмір та порядок сплати, зокрема, комунального податку, надано органам місцевого самоврядування, однак, лише в межах граничного розміру, визначеного статтею 15.

Законом України «Про тимчасове зупинення повноважень Верховної Ради України, передбачених пунктом 13 статті 97 Конституції України, і повноважень Президента України, передбачених пунктом 7-4 статті 114-5 Конституції України» від 18.11.1992 р., що введений в дію 24.11.1992 зупинено тимчасово, строком на шість місяців, дію пункту 13 статті 97 Конституції України в частині здійснення законодавчого регулювання відносин власності, підприємницької діяльності, соціального і культурного розвитку, державної митної, науково-технічної політики, кредитно-фінансової системи, оподаткування, державної політики оплати праці і ціноутворення, а також дію пункту 7-4 статті 114-5 Конституції України, та покладено ці повноваження на Кабінет Міністрів України.

Декрет № 56-93 був прийнятий 20.05.1993 року, тобто у період, передбачений Законом України «Про тимчасове зупинення повноважень Верховної Ради України, передбачених пунктом 13 статті 97 Конституції України, і повноважень Президента України, передбачених пунктом 7-4 статті 114-5 Конституції України».

Таким чином, Декрет № 56-93 має силу закону про оподаткування.

Граничний розмір комунального податку не повинен перевищувати 10 відсотків річного фонду праці, обчисленого виходячи з розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм законодавства та матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що платник комунального податку обрахував суму податку за квартал як базовий (податковий) період у максимальному розмірі, у зв`язку із чим, донарахування податку у розмірі більшому, ніж визначено Декретом № 56-93 є неправомірним.

Крім того колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції щодо застосуванням у спірних правовідносинах презумпції правомірності рішень платника податку, яка встановлена підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України, відповідно до якої в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що в межах апеляційної скарги порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні цієї справи не допущено. Правова оцінка обставин у справі дана вірно, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 12 березня 2020 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник