Справа № 320/2885/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2020 року 320/2885/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в м. Києві заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,
ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови в поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна;
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02.08.2019 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови в поверненні ОСОБА_1 помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за придбання нерухомого майна. Зобов`язано Ірпінське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області сформувати та подати до територіального органу Державної казначейської служби України подання про повернення ОСОБА_1 суми збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12972,00 (дванадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) грн.

До суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення судового збору та витрат на правову допомогу, оскільки дане питання не було вирішено судом при розгляді справи.

З огляду на положення частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про можливість розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі в порядку письмового провадження.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 320/2885/19 суд виходить з наступного.

Згідно з приписами частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Цією ж статтею передбачено, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №320/2885/19 представник позивача посилається на те, що суд не вирішив питання про судові витрати, у зв`язку з чим просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на користь позивача понесені ним витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1600,00 грн.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (рішення чи ухвали), внаслідок чого залишилися невирішеними певні питання.

Так, зокрема, підставою для застосування приписів статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України є невирішення судом питання стосовно розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, при винесенні рішення від 02.08.2019 в адміністративній справі №320/2885/19 Київським окружним адміністративним судом не вирішено питання про судові витрати, а саме: відшкодування судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, в силу положень частини другої цієї статті, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, зокрема, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною четвертою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина п`ята статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Аналізуючи наведені вище норми, суд дійшов висновку, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі стороною, яка хоче компенсувати судові витрати. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання таких послуг та їх вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 23.04.2019 в адміністративній справі № 826/9047/16 та 12.08.2018 в адміністративній справі № 810/4749/15.

При цьому за змістом положень частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що на підтвердження права надання позивачу правової допомоги представником ОСОБА_1 приєднано до матеріалів позовної заяви ордер від 17.05.2019 серії КВ №770402 та договір про надання правової допомоги від 17.05.2019 №2/05-19, укладений між позивачем та адвокатом Матвійчуком В`ячеславом Олександровичем, відповідно до умов якого адвокат надає позивачу, зокрема, послуги, пов`язані з наданням консультацій правового характеру, підготовкою необхідних процесуальних документів, а також представництвом інтересів позивача під час здійснення адміністративного судочинства.

У свою чергу наявні в матеріалах адміністративної справи такі документи як: акт наданих послуг б/н за договором про надання правової допомоги №2/05-19 (надані послуги: складання заяви до Ірпінського ОУ ПФУ Київської області щодо повернення судового збору - 30 хв., складання адміністративного позову про повернення сплаченого збору - 1 год. 30 хв.); рахунок - фактура від 17.05.2019 №11 (надані послуги: складання заяви до Ірпінського ОУ ПФУ Київської області щодо повернення судового збору - 800,00 грн., складання адміністративного позову про повернення сплаченого збору - 800,00 грн.); довідки №11 від 17.05.2019 на підтвердження отримання гонорару на розмірі 1600,00 грн. свідчать про отримання позивачем наведених вище послуг та їх оплату в повному обсязі.

При цьому суд враховує, що матеріали справи не містять будь-яких клопотань представника відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, з огляду на їх необґрунтованість та недоведеність надання позивачу.

В силу положень частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, беручи до уваги категорію даної справи та предмет доказування, а також надані представником позивача документи на підтвердження отримання позивачем правової допомоги та оплату її вартості, суд дійшов висновку, що витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 1600,00 грн., підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

Судом, також, встановлено, що за подання даного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. за квитанцією від 05.06.2019 №4712727.

Ураховуючи, що за результатом розгляду адміністративної справи №320/2885/19 судом прийнято рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 704,80 грн. підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області.

За таких обставин суд, керуючись положеннями частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі № 320/2885/19.

Керуючись статтями 14, 72-77, 134, 139, 143, 242-246, 250, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі № 320/2885/19 задовольнити.

2. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (ідентифікаційний код 41247152) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області (ідентифікаційний код 41247152) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.