Справа № 420/1348/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1348/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк", про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61087375 від 28.01.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 17.02.2020 року на його робочу адресу, а саме до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області надійшла постанова приватного виконавця округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 03.02.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника №61087375, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису №31083 від 12.12.2019 року, що видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.

Позивач вказав, що згідно постанови №61087375 від 03.02.2020 року приватний виконавець Юхименко О.Л. винесла рішення про стягнення на підставі виконавчого напису Хари Наталії Станіславівни (номер свідоцтва 6685) №31083, виданий 12.12.2019 року.

Як вбачається з постанови, предметом стягнення вказана заборгованість позивача перед Акціонерним товариством «ПУМБ» у розмірі 25346,71 грн.

Постановою приватний виконавець Юхименко ОЛ. зобов`язав роботодавця Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20 відсотків, а саме: витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 400 грн. Суму боргу перерахувати на користь стягувана у розмірі 22678,83 грн. Основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2267,88 грн.

Також позивач зазначив, що він зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . За цією адресою він проживає постійно. Інформація про постійне місце проживання позивача була відома відповідачу та третій особі, оскільки вона надавалась стягувачу АТ «ПУМБ».

Працює позивач в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області, що також знаходиться у місті Одеса.

Позивач вказав, що він не має жодного нерухомого майна на території м. Києва.

Позивач зазначив, що документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві, сторони виконавчого провадження.

Тобто приватному виконавцю Юхименко О.Л. добре відомі адреси реєстрації проживання та місця знаходження роботи позивача. Всі ці адреси за територіальною юрисдикцією знаходяться у місті Одеса.

Позивач вказав, що відкриття виконавчого провадження на території виконавчого округу міста Києва є грубим порушенням його конституційних прав, оскільки він не має можливості скористатися жодним правом, передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», ані ознайомитесь з виконавчим провадженням, ані зняти копії, ані надати свої пояснення.

Позивач вважав, що такі дії вчинені приватним виконавцем навмисно для того, що він, як сторона виконавчого провадження, не міг скористатись процесуальними правами.

Ухвалою від 24.02.2020 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до суду з вказаним позовом. Прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03 березня 2020 року о 15:30 год.

Ухвалою від 24.02.2020 року у відповідача витребувано докази.

У судовому засіданні 03.03.2020 року оголошено перерву до 13.03.2020 року до 10:00 год. у зв`язку з ненаданням відповідачем витребуваних доказів.

У судове засідання, призначене на 03 березня 2020 року на 10:00 год., учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

13.03.2020 року представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Відповідач та третя особа про причини неявки суд не повідомили.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами, що передбачено ч.4 ст.229 КАС України.

06.03.2020 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими. У відзиві відповідач зазначив, що 27 січня 2020 року від АТ «Перший Український Міжнародний Банк» надійшла заява про примусове виконання рішення, в якій просили відкрити за місцем знаходження майна боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №31083 від 12.12.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення із боржника, яким є ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 22678,83 гривень. До заяви про примусове виконання рішення було додано довідку про відкритий рахунок, в якій зазначається, що ОСОБА_1 , є власником рахунку № НОМЕР_1 відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, буд.4

Крім того, до заяви про примусове виконання рішення було додано оригінал виписки по рахунку, з якої вбачається, що на рахунку НОМЕР_5, який належить боржнику, станом на 27.01.2020 року наявні кошти в розмірі 5,00 гривень.

Тобто, стягувачем до приватного виконавця подано документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться в межах виконавчого округу приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни.

Відповідач вказав, що приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах.

Таким чином, у зв`язку з надходженням до приватного виконавця заяви про примусове виконання виконавчого напису №31083 від 12.12.2019року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., у якій зазначено, що місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу міста Києва, а також наявності у приватного виконавця документального підтвердження, що майно боржника знаходиться в межах виконавчого округу міста Києва, у приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни були відсутні підстави для повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання чи відмови у відкритті виконавчого провадження у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Відповідач вважала, що нею жодним чином не порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст.24 цього Закону, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у місті Києві.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

22 березня 2018 року між Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №701 (а.с. 95).

12 грудня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. видано виконавчий надпис №31083 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 22678,83 грн. (а.с. 96).

27.01.2020 року Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Юхименко Ольги Леонідівни із заявою про примусове виконання виконавчого напису №31083 від 12.12.2019 року (а.с. 92, 93).

До заяви про примусове виконання рішення було додано довідку про відкритий рахунок, в якій зазначається, що ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Також до заяви про примусове виконання рішення було додано оригінал виписки по рахунку, з якої вбачається, що на рахунку НОМЕР_6, який належить боржнику, станом на 27.01.2020 року наявні кошти в розмірі 5,00 грн. (а.с. 98-99).

28 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61087375 з виконання виконавчого напису №31083, виданого 12.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з боржника - ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 22678,83 грн. (а.с. 101-102).

28 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною прийнято постанову про арешт коштів боржника №61087375 з виконання виконавчого напису №31083, виданого 12.12.2019 року, якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунку (ах) р/р НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ» (а.с. 109-110).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом приписів пункту 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 4 частини другої статті 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України «Про виконавче провадження» і Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому згідно з частиною третьою статті 25 Закону№1403-VIII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому зі змісту наведеної норми частини другої статті 24 Закону №1403-VIII слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Частиною п`ятою статті 24 Закону №1404-VIII визначено, що у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина третя статті 26 Закону №1404-VIII).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята статті 26 Закону №1404-VIII).

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника (частина сьома статті 26 Закону №1404-VIII).

Судом встановлено, що приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.

Також, судом встановлено, що боржник у виконавчому провадженні №61087375 - фізична особа - ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Юхименко О.Л. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України, а виконавчий документ у виконавчому провадженні №61087375 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.

Відповідно до частини 3.1 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з частинами 6.1, 6.2 статті 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків (частини 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції (визнання неіснуючого існуючим), яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Якщо відкинути цю юридичну фікцію, то таке означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також і у Законі України "Про виконавче провадження", у якому йдеться про "кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках".

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.09.2018 року у справі №905/3542/15.

Таким чином, місцезнаходження АТ «ПУМБ», в якому відкрито рахунок позивача НОМЕР_6 (вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070) є місцем знаходження майна позивача - грошових коштів, наявних на цьому рахунку.

Як встановлено судом вище, до заяви про примусове виконання рішення було додано довідку про відкритий рахунок, в якій зазначається, що ОСОБА_1 є власником рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «Перший Український Міжнародний Банк». Також до заяви про примусове виконання рішення було додано оригінал виписки по рахунку, з якої вбачається, що на рахунку НОМЕР_6, який належить боржнику, станом на 27.01.2020 року наявні кошти в розмірі 5,00 грн. (а.с. 98-99).

Таким чином, даною довідкою стягувач підтвердив виконавцю наявність грошових коштів (майна) у боржника, які знаходяться на території м. Києва, на яку поширюється юрисдикція відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни з відкриття виконавчого провадження та винесення нею постанови від 28.01.2020 про відкриття виконавчого провадження № 61087375 відповідають приписам ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки відповідачем виконавче провадження відкрито за місцезнаходженням майна боржника. При цьому, закон не визначає ані вид цього майна (рухоме чи нерухоме), ані його вартість.

Тому доводи відповідача є обґрунтованими та враховуються судом, а доводи позивача спростовуються наведеними вище обставинами та нормами законодавства.

При цьому суд не бере до уваги доводи позивача щодо ненадіслання йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом, як підставу для скасування постанови, оскільки копія постанови, вочевидь, надсилається боржнику вже після її винесення виконавцем, і порушення порядку її надіслання не свідчить про її протиправність.

Інші доводи позивача (щодо прав боржника у виконавчому провадженні) суд до уваги не бере, оскільки відкриття виконавчого провадження у м. Києві не перешкоджає боржнику у доступі до АСВП через ідентифікатор доступу, не перешкоджає подачі заяв, клопотань та отриманні на них відповідей поштою.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню, а тому в їх задоволенні належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольги Леонідівни (адреса: вул. Окіпної Раїси, 4-А, офіс 35-Б, м. Київ, 02002, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (адреса: вул. Андріївська, 4, м. Київ, 04070, ) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61087375 від 28.01.2020 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд, з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Андрухів

.