Справа № 160/1594/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 березня 2020 року Справа № 160/1594/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кальник В.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області до Приватного акціонерного товариства «Криворізький суріковий завод» про застосування заходів реагування, -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2020 року Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зазначеним адміністративним позовом.

Ухвалою від 17.02.2020 року адміністративний позов залишено без руху у зв`язку із недотриманням вимог ст.160, 161, 172 КАС України та надано строк для усунення недоліків та запропоновано надати документу про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) у розмірі 2102,00 грн; позовну заяву, підписаною належною особою (керівником органу або адвокатом).

11.03.2020 року позивач подав до суду клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору. Також в клопотанні просив у разі відмови у звільненні від сплати судового збору, продовжити строк для усунення недоліків адміністративного позову.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області є бюджетною організацією, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету і оплатити судовий збір в сумі 2102,00 грн. за ухвалою Дніпропетровської окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року у справі №160/1594/20 на даний час неможливо, оскільки кошторисними призначеннями на 2020 рік Головному управлінню Держпраї у Дніпропетровській області затверджено асигнувань за КЕКВ 2800 «Інші видатки» сумі 16900,00 грн.

Розглянувши заявлене клопотання, вивчивши надані докази на його підтвердження та наведені у клопотанні обґрунтування, суддя не находить підстав для його задоволення та звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони з підстав відсутності коштів на сплату судового збору, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Вирішуючи питання щодо звільнення від сплати судового збору, суддя виходить із того, що відповідно до норм Закону України «Про судовий збір», позивач - Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області не звільнено від сплати судового збору при поданні до суду позовів. Також, і обмежене фінансування бюджетної установи чи відсутність (недостатність) у останнього коштів на сплату судового збору не є підставою для звільнення від сплати судового збору. При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Водночас, якщо бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи або відсутність (недостатність) коштів для сплати судового збору не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Суддя також враховується і те, що законодавець не вніс позивача до переліку осіб, установ та організацій, які звільняються від сплати судового збору згідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищенаведене, у судді відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання цього позову, а посилання позивача на відсутність (недостатність) коштів на сплату судового збору не приймається суддею до уваги з вищенаведених підстав. При цьому, суддею враховується, що, у даному випадку, подаючи позов, позивач діє як суб`єкт владних повноважень, а тому, суддя не находить підстав для задоволення зазначеного клопотання та звільнення від сплати судового збору позивача з причин відсутності (недостатності) у нього коштів на сплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору за звернення із даною заявою.

Крім цього, позивачем не надано суду документів щодо повноважень підписанта.

Отже, вимоги ухвали від 17.02.2020 року про залишення позовної заяви без руху не виконані позивачем.

Розглянувши заяву щодо продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви по справі, суддя зазначає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на нижченаведене.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Продовжений може бути строк, лише в разі наявності для цього поважних підстав, які повинні бути підтвердженні відповідними доказами.

Розглядаючи заяву, суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що заява не містить інформації щодо заходів, які вживаються позивачем з метою виконання ухвали суду від 17.02.2020 року та не повідомляє навіть про ймовірні строки, в які ухвала може бути ним виконана, відтак, суддя приходить до висновку, що з наведених в заяві аргументів не вбачається, що позивач в розумний строк матиме змогу виконати вимоги ухвали від 17.02.2020 року.

На підставі вищенаведеного, суддя приходить до висновку, що в задоволенні заяви про продовження процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви слід відмовити.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачу.

Керуючись статтею 3, пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтею 295, пунктом 12 Перехідних положень КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

В задоволенні клопотання Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про продовження строку для усунення недоліків адміністративного позову - відмовити.

Адміністративний позов - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою і доданими до неї документами не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник