Справа № 560/2496/19
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2496/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

10 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Матохнюка Д.Б. Шидловського В.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Ліфанчука М.О.

представників відповідача: Ходаковського Ю.В., Осадчука С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2019 року позивач, АТ Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в якому просило визнати протиправними та скасувати пункт 1, абзаци 2, 3, 5, 9 підпункту 1 пункту 2 постанови НКРЕКП від 07.06.2019 №969 "Про накладення штрафу на АТ "Хмельницькгаз" за порушення Ліцензійних умов прl6;вадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.11.2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить, задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу відповідач обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Разом з тим, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі надано оцінку матеріалам справи та доводам відповідача.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали доводи апеляційної скарги в повному обсязі та просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволені позовних вимог в повній мірі.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши, суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" зареєстроване 25.03.1997, основним видом економічної діяльності є розподілення газоподібного палива через місцеві (локальні) трубопроводи (КВЕД 35.22).

Згідно з планом перевірок, на підставі постанови НКРЕКП від 05.03.2019 № 306 "Про проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, у II кварталі 2019 року" та посвідчення про проведення планової перевірки від 09.04.2019 № 171, з 13.05.2019 по 24.05.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг проведена планова виїзна перевірка щодо виконання акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" Ліцензійних умов з розподілу газу за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2018 року.

За результатом проведення перевірки складений акт планової перевірки дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу від 24.05.2019 №183 (далі акт №183).

07.06.2019 за результатами розгляду акта №183 на засіданні Національної комісії, що проводилось у формі відкритого слухання (за участю представників АТ "Хмельницькгаз"), прийнята постанова НКРЕКП №969 "Про накладення штрафу на АТ "Хмельницькгаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання", якою, зокрема:

1) відповідно до пунктів 11, 12 частини першої статті 17, статей 19 та 22 закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" на АТ "Хмельницькгаз" накладений штраф у розмірі 850000 (вісімсот п`ятдесят тисяч) гривень за порушення пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині дотримання вимог закону України "Про ринок природного газу", чинних Кодексу газорозподільних систем, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме вимог глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ у частині визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу, крім споживача за ЕІС-кодом 56ХМ36С71153824N;

у розмірі 850 000 (вісімсот п`ятдесят тисяч) гривень за порушення пункту 2.1 глави 2 Ліцензійних умов у частині дотримання вимог закону України "Про ринок природного газу", чинних Кодексу ГРМ, інших нормативно-правових актів, державних будівельних норм та нормативних документів у сфері нафтогазового комплексу, а саме:

абзацу третього підпункту "а" пункту 1 частини першої статті 6 закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" у частині забезпечення встановлення, лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі;

постанови НКРЕ від 20.02.2002 року № 159 "Про надання фінансової звітності ліцензіатами НКРЕ" та постанови НКРЕКП від 11.05.2017 року № 624 "Про подання суб`єктами, господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг фінансової звітності до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" у частині подання до НКРЕКП квартальної фінансової звітності до 25 числа місяця, що настає за звітним кварталом;

пункту 4 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ у частині забезпечення щомісячно опублікування на своєму веб-сайті інформації щодо ціни закупівлі/природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ у відповідний період та період її дії;

підпункту 6 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині складання звітності, затвердженої НКРЕКП, щодо провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та подання її до НКРЕКП у встановленому порядку;

підпункту 16 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині використання коштів, отриманих за рахунок надання послуг розподілу природного газу, передбачених структурою тарифу (річної планованої тарифної виручки) у визначеному розмірі та за цільовим призначенням;

2) відповідно до пункту 1 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", у межах здійснення заходів державного регулювання, зобов`язано АТ "Хмельницькгаз" забезпечити у строк до 01.07.2019 року:

надання до НКРЕКП Інвестиційної програми ПАТ "Хмельницькгаз" на 2019 рік (розділ І Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ "Хмельницькгаз" на 2019 - 2028 роки), у якій передбачити додаткові заходи за рахунок економії коштів, яка виникла при виконанні заходів Інвестиційних програм ПАТ "Хмельницькгаз" на 2017-2018 роки, на загальну суму 1 496,68 тис. грн (без ПДВ);

привести свої дії у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом здійснення перерахунку споживачам у частині визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єктах побутових споживачів на підставі даних лічильників природного газу, починаючи з жовтня 2018 року, крім споживача за ЕІС-кодом 56ХМ36С71153824И;

привести у відповідність до Типового договору договору транспортування природного газу, укладеного з АТ "УКРТРАНСГАЗ";

здійснити розрахунки з АТ "УКРТРАНСГАЗ" за надані послуги транспортування природного газу за період, що перевірявся.

Вважаючи прийняту постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що під час здійснення позапланової перевірки щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарською діяльності з розподілу природного газу відповідачем виявлено ряд порушень, що зафіксовано в акті №114 від 26.03.2019.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність винесення постанови №969 від 07.06.2019 "Про накладення штрафу на АТ "Хмельницькгаз" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання".

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Регулятор є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, що є державною власністю, рахунки в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Роботу Регулятора забезпечують його центральний апарат і територіальні органи.

Як передбачено ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема: у сфері енергетики: діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу.

Згідно з ст. 3 ЗУ "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України. Регулятор здійснює державне регулювання шляхом: 1) нормативно-правового регулювання у випадках, коли відповідні повноваження надані Регулятору законом; 2) ліцензування діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг; 3) формування цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг та реалізації відповідної політики у випадках, коли такі повноваження надані Регулятору законом; 4) державного контролю та застосування заходів впливу; 5) використання інших засобів, передбачених законом.

Основними завданнями Регулятора є: 1) забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 2) сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; 3) сприяння інтеграції ринків електричної енергії, природного газу України з відповідними ринками інших держав, зокрема в рамках Енергетичного Співтовариства, співпраці з Радою регуляторів Енергетичного Співтовариства, Секретаріатом Енергетичного Співтовариства та національними регуляторами енергетики інших держав; 4) забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; 5) сприяння транскордонній торгівлі електричною енергією та природним газом, забезпечення інвестиційної привабливості для розвитку інфраструктури; 6) реалізація цінової і тарифної політики у сферах енергетики та комунальних послуг; 7) сприяння впровадженню заходів з енергоефективності, збільшенню частки виробництва енергії з відновлюваних джерел енергії та захисту навколишнього природного середовища; 8) створення сприятливих умов для залучення інвестицій у розвиток ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; 9) сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг; 10) інші завдання, передбачені законом.

У відповідності до ст. 19 зазначеного Закону Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених ним порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора. Для проведення перевірки створюється комісія з перевірки, що складається не менш як із трьох представників центрального апарату та/або територіальних органів Регулятора.

За результатами перевірки складається акт у двох примірниках, який підписується членами комісії з перевірки.

Суб`єкт господарювання, діяльність якого перевірялася, має право надати письмові пояснення та обґрунтування щодо проведеної перевірки та/або виявлених порушень у строк до п`яти робочих днів з дня отримання акта про результати перевірки.

У разі виявлення порушень акт про результати перевірки вноситься на засідання Регулятора, за результатами якого Регулятор приймає рішення про застосування до суб`єкта господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, санкції, передбаченої цим Законом.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" № 877-V від 05.04.2017.

Відповідно до ст.3 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" встановлено основні принципи державного нагляду (контролю), зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю).

Згідно з ч. 2 ст. 5 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Відповідно до ч. 15 ст. 4 ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Методика розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 342 від 10.05.2018 (далі - Методика № 342), встановлює єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду (контролю) уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) (далі - уніфікована форма акта перевірки).

Згідно з п.2 вказаної Методики, уніфікована форма акта перевірки розробляється органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня її затвердження.

Водночас, як вірно зазначено судом першої інстанції, на час проведення перевірки акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не затвердила та не оприлюднила уніфіковану форму акта у встановленому Законом №877-V порядку.

Закон України "Про ліцензування видів господарської діяльності" № 222-VІІІ від 02.03.2015 регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.

Встановлено, що фактичною підставою для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу, слугувало приведення об`єму природного газу до стандартних умов, переведення його в енергетичні одиниці та покриття різниці у вимірах природного газу по лічильниках побутових споживачів за рахунок тарифу ПАТ "Хмельницькгаз" на розподіл природного газу.

Відповідно до п.1.2. Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №737 від 23.11.2011 "Про визначення розмірів нормативних втрат і виробничо-технологічних страт природного газу в газорозподільних мережах" газорозподільні підприємства самостійно згідно з методиками розраховують річні обсяги нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу на календарний рік та не пізніше ніж за два місяці до початку року подають їх на затвердження до Міністерства енергетики та вугільної промисловості.

Як зазначає позивач, ПАТ "Хмельницькгаз" було подано до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України:

- розрахунок виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами на 2016 рік по ПАТ "Хмельницькгаз";

- розрахунок нормованих втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами на 2016 рік по ПАТ "Хмельницькгаз";

- розрахунок нормованих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об`єму газу до стандартних умов на 2016 рік по ПАТ "Хмельницькгаз".

Дані обсяги були розраховані АТ "Хмельницькгаз" відповідно до Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, що затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 року № 264, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 року за №570/7891 (Методика № 570); Методики визначення питомих виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, що затверджена тим же наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 № 264, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 року за № 571/7892 (Методика № 571); Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міненерго від 21.10.2003 року № 595.

Втім, Наказом Міненерго № 847 від 25.12.2015 року "Про затвердження розмірів нормативних виробничо-технологічних витрат газорозподільних підприємств (операторів газорозподільних систем) на 2016 рік" було затверджено нормативні втрати і виробничо-технологічні витрати природного газу у розмірі 27379 тис. куб. м., що не збігаються з розрахованими ні по окремим методикам, ні в загальному обсязі. Так, планові обсяги газу у 2016 році, які були розраховані відповідно до методик в загальній сумі становили 70173,932 тис. куб. м., а саме: за Методикою №570 - 91,151 тис. куб. м., за Методикою №571 - 55493,408 тис. куб. м., за Методикою №595 - 14589,373 тис. куб. м.

Таким чином, обсяги втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об`єму газу до стандартних умов, не були затверджені Наказом Міненерго № 847 та в подальшому не входили у встановлений НКРЕКП тариф на розподіл природного газу.

Посилання представника відповідача на те, що в листі Міненерго № 03/31-11587 від 28.12.2018 року, зазначено, що Оператори ГРМ, котрі здійснили донарахування побутовим споживачам обсягів, які враховують різницю у приведенні до стандартних умов, при розрахунку своїх виробничо-технологічних витрат застосували положення Методики № 595, колегія суддів не приймає до уваги, з урахуванням наступного.

Як зазначено в листі Міненерго № 03/31-11587 від 28.12.2018, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи: "За наявною інформацією, що підтверджена листами операторів ГРМ, обсяги ВТВ були розраховані з урахуванням зазначених методик".

Отже, можна зробити висновок, що таким чином були розраховані лише показники втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, адже інформації про включення до розміру нормативних втрат і виробничо-технологічних витрат різниці у приведенні газу до стандартних умов до втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, вказаний лист в собі не містить.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що не ставить під сумнів здійснення позивачем відповідних розрахунків, з урахуванням вказаних вище методик, однак не знаходить серед наданих відповідачем матеріалів належних доказів включення позивачем різниці у приведенні газу до стандартних умов до втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами.

Що стосується доводів відповідача про те, норма Кодексу газорозподільних систем щодо приведення до стандартних умов застосовується виключно при здійсненні перерахунків об`ємів природного газу з кубічних метрів в енергетичні одинці, в той час як розрахунки за природний газ на сьогодні здійснюються виключно в кубічних метрах, а переведення в енергетичні одиниці має виключно інформаційний характер, то колегія суддів зазначає наступне.

Постановою Комісії № 2494 від 30.09.2015 затверджено Кодекс газорозподільних систем.

Розділом ІХ Кодексу газорозподільних систем врегульовано правила комерційного обліку природного газу в газорозподільній системі.

Згідно з п.1, 2 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до ГРМ від суміжних суб`єктів ринку природного газу (ГДП, ВБГ, Оператора ГТС), та об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені (передані) з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним операторам ГРМ, та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними.

Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз", як оператор ГРМ відповідно до вимог пунктів 2-3 глави 2 розділу і Кодексу виконує функції розподілу природного газу, забезпечення комерційного обліку природного газу, формування добових, декадних, місячних, квартальних та річних показників фактичного об`єму та обсягу передачі (розподілу, споживання) природного газу тощо. АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" як оператор ГРМ здійснює також комерційний облік природного газу в газорозподільній системі.

Відповідно до п.3 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках.

Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу.

На переконання відповідача, вказана норма щодо приведення до стандартних умов застосовується виключно при здійсненні перерахунку об`єму природного газу з кубічних метрів в енергетичні одиниці.

Разом з тим, у відповідності до п.3 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, шляхом:

1) приведення газу до стандартних умов;

2) переведення об`єму газу, приведеного до стандартних умов в одиниці енергії.

Крім того, за вимогами абз.6 п.3 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, оператор ГРМ зобов`язаний за підсумками місяця, але не пізніше 8-го числа, наступного за розрахунковим місяцем, опублікувати на власному сайті фактичні дані щодо розміру середньозваженої вищої теплоти згоряння природного газу за кожним маршрутом; передбачити у платіжних документах споживачів за послуги з розподілу природного газу, а також в особистому кабінеті споживача, інформацію про величину коефіцієнту приведення до стандартних умов (якщо вузол обліку природного газу споживача не приводить в автоматичному режимі об`єм природного газу до стандартних умов), розмір середньозваженої вищої теплоти згоряння за розрахунковий період, а також розмір спожитого обсягу енергії природного газу (за трьома одиницями виміру: кВт·год, Гкал, МДж.

Тобто, на позивача покладено обов`язок при комерційному обліку газу, в тому числі, здійснювати дві окремі процедури:

1) приведення газу до стандартних умов;

2) розрахунок спожитого обсягу енергії природного газу, про який повідомляється споживача в платіжному документі.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта в цій частині не підлягають врахуванню при вирішені спору.

Щодо посилання відповідача на Типовий договір, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з абз.1 п.2 глави 1 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор затверджує типові та схвалює примірні договори відповідно до закону.

На виконання зазначених вимог Кодексу газорозподільних систем та Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Регулятором 30.09.2015 прийнято Постанову № 2498 "Про затвердження типового договору розподілу природного газу".

Пункт 1.2 Типового договору розподілу природного газу чітко та однозначно визначає, що умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем.

Розділ V Договору містить в собі порядок обліку природного газу, що передається Споживачу.

Пункт 5.1 Договору визначає, що облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором.

Регулятором в пункті 5.3 Договору передбачено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр (м куб.) природного газу, приведений до стандартних умов, визначених в Кодексі газорозподільних систем.

Питання приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов врегульовано розділом XV цього Кодексу, про що зазначено в абзаці другому пункту 3 глави 1 розділу IX Кодексу.

Згідно з п.6 глави 1 розділу XV Кодексу газорозподільних систем, в свою чергу, визначено, що для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України № 116 від 26.02.2004, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19.03.2004 за № 346/8945 (Методика № 116).

Відповідно до пункту 2 Методики № 116 її дія поширюється на суб`єктів господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що твердження, що Кодекс газорозподільних систем (в контексті Методики № 116) не містить положень, які регулюють процедуру приведення обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, є хибним, оскільки пункт 6 глави 1 розділу XV Кодексу вказує на необхідність застосування лише відповідного коефіцієнту при приведенні обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, який зазначений в додатках до Методики № 116, а не власне самої Методики.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 24.12.2019 в справі №640/21017/18.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що доводи відповідача про те, що дія Методики № 116 поширюється на суб`єктів господарювання, а оскільки побутові споживачі не є суб`єктами господарювання, застосування позивачем даної методики є неправомірним, оскільки відповідно до буквального тлумачення пункту 6 глави 1 розділу XV Кодексу, дана норма пов`язує приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов не з порядком та процедурою, що визначені Методикою № 116, а з числовими значеннями коефіцієнтів, які зазначені в додатках до цієї методики.

Кодексом газорозподільних систем визначено, що споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

На підставі вказаного колегія суддів приходить до висновку, що нормами Кодексу газорозподільних систем та Типового договору, які затверджені Регулятором, встановлено обов`язок оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що пункт 1 Постанови №969, про застосування до позивача штрафу за порушення вимог глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ у частині визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу, крім споживача за ЕІС-кодом 56ХМ36С71153824N є неправомірним та таким що підлягає скасуванню.

Стосовно порушення позивачем абз. 3 пп. "а" п. 1 ч. 1 ст. 6 закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" у частині забезпечення встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно абз. 3 пп. "а" п. 1 ч. 1 ст. 6 закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу" суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року.

Вказаною нормою передбачений обов`язок позивача забезпечити встановлення лічильників газу.

На виконання вказаної норми позивач виконував роботи із стовідсоткового забезпечення до 01.01.2016 року лічильниками газу такої категорії споживачів як населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі.

З досліджених актів про порушення Кодексу ГРМ, встановлено, що частина споживачі надавали доступ представникам позивача до своїх помешкань для встановлення лічильників газу.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що відповідачем не доведено, що порушення строків встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується для підігріву води та приготування їжі, у строки, передбачені Законом, сталося з вини АТ "Хмельницькгаз".

Стосовно порушення визначених постановою НКРЕ від 20.02.2002 року №159 "Про надання фінансової звітності ліцензіатами НКРЕ" та постановою НКРЕКП від 11.05.2017 року №624 "Про подання суб`єктами господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг фінансової звітності до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" строків подання до НКРЕКП квартальної фінансової звітності, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3 постанови НКРЕ №159 від 20.02.2002 року "Про надання фінансової звітності ліцензіатами НКРЕ квартальна фінансова звітність подається до НКРЕ не пізніше 25 числа місяця, що настає за звітним кварталом, а річна - не пізніше 20 лютого наступного за звітним року на паперовому носії, а також електронною поштою за адресою: .

Згідно з п. 1 постанови НКРЕКП №624 від 11.05.2017 року "Про подання суб`єктами господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг фінансової звітності до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" фінансова звітність направляється до НКРЕКП на паперових носіях за адресою: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19 та в електронному вигляді (файл у форматі РОБ) на адресу: , а також на паперових носіях до територіального органу НКРЕКП у відповідному регіоні в наступні строки: до 25 числа місяця, що настає за звітним кварталом, квартальну фінансову звітність: № 1 "Баланс (звіт про фінансовий стан)"; №2 "Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід)"; до 28 лютого наступного за звітним року річну фінансову звітність: №1 "Баланс (звіт про фінансовий стан)"; №2 "Звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід)"; №3 "Звіт про рух грошових коштів"; №4 "Звіт про власний капітал".

Колегія суддів критично оцінює посилання відповідача на порушення позивачем строків подання фінансової звітності, вважаючи датою подання звітності дату реєстрації надісланої позивачем звітності в канцелярії відповідача.

Так, фінансова звітність за 1, 2, 3 квартал 2017 рік та річна звітність за 2017 рік, подавалась на електронну адресу відповідача у строки, встановлені вищезазначеними постановами: за 1 квартал 2017 р.-25.04.2017 р.; за 2 квартал 2017 - 25.07.2017; за 3 квартал 2017 - 24.10.2017; за 2017 рік - 28.02.2018, що підтверджується роздруківками з електронної пошти працівника, відповідального за надсилання звітності, які містяться в матеріалах справи.

Стосовно порушення п. 4 гл. 5 розд. VI Кодексу ГРМ у частині забезпечення щомісячного опублікування на своєму веб-сайті інформації щодо ціни закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ у відповідний період та період її дії, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 4 гл. 5 розд. VI Кодексу ГРМ Оператор ГРМ щомісячно публікує на своєму веб-сайті інформацію про ціну закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ та період її дії.

Встановлено, що за період, що перевірявся (2017-2018 роки) АТ "Хмельницькгаз" здійснювало закупівлю природного газу для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу лише у березні 2017 р. Інформація про ціну закупівлі природного газу для ВТВ за березень 2017 розміщена на сайті АТ "Хмельницькгаз" за посиланням: https://km.104.ua/ua/services/zaplatiti-za-qaz/tarifi-na-qaz/id/vartist-prirodnoqo-qazu-dlia-pokrittia-vtrat-ta-vi-34687.

В інші місяці 2017-2018 позивач не здійснював закупівлю природного газу для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат. Покриття обсягів газу для зазначених потреб здійснювалось за рахунок послуги балансування.

Підпункт 4 п. 4 гл. 1 розд. XII Кодекс ГРМ визначає фактичні та виробничо-технологічні втрати як різницю між об`ємом (обсягом) надходження природного газу в ГРМ протягом місяця (календарного року) і об`ємом (обсягом) надходження природного газу, який розподілений по підключених до/через ГРМ об`єктів споживачів та переданий в суміжні ГРМ протягом зазначеного періоду.

При цьому, у випадку якщо Оператор ГРМ не здійснить подачу (недостатню подачу) природного газу у точці входу до газотранспортної системи обсягів природного газу необхідних для покриття фактичних обсягів виробничо-технологічних втрат у такого Оператора ГРМ виникне небаланс, який має бути врегульований відповідно до розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2493.

Відповідно до пунктів 4-5 глави 3 розділу XIV Кодексу ГРМ у разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання небалансу за цей газовий місяць.

У разі підтвердження достатніх обсягів газу для покриття місячного небалансу у замовника послуг транспортування оператор газосховища до 12-го числа наступного місяця надає оператору газотранспортної системи інформацію про виконання балансуючої номінації з метою здійснення оператором газотранспортної системи балансуючої алокації.

Згідно п. 7 гл. 3 розд. XIV Кодексу ГРМ негативний місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок надання природного газу замовнику послуг транспортування в рамках послуги балансування для покриття ним неврегульованого обсягу природного газу.

Протягом 2017-2018 року в АТ "Хмельницькгаз" виникав негативний місячний небаланс в частині обсягу газу для покриття фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат, який врегульовувався за рахунок отримання послуги балансування від АТ "Укртрансгаз" на підставі Кодексу ГРМ та договору на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 17.12.2015 року.

З урахуванням того, що АТ "Хмельницькгаз" не здійснювало закупівлю природного газу для покриття втрат і виробничо-технологічних витрат природного газу у 2017-2018 роках, у позивача відсутній обов`язок публікувати інформацію про ціну газу для вказаних потреб у зазначений період

Стосовно порушення підпункту 6 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині складання звітності, затвердженої НКРЕКП, щодо провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та подання її до НКРЕКП у встановленому порядку, суд зазначає наступне.

Згідно Інструкції щодо заповнення форми звітності №8в-НКРЕКП-газ-моніторинг (місячна) "Звіт про використання потужності газорозподільної системи та стан розрахунків", затвердженої постановою НКРЕКП від 07.07.2016 року №1234, форма №8в складається Оператором ГРМ станом на останнє число звітного періоду і подається до НКРЕКП не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним періодом.

Форма №8в направляється Оператором ГРМ до НКРЕКП на паперових носіях на адресу: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19, та в електронному вигляді (файл Excel згідно з формою, розробленою НКРЕКП) на адресу: .

Згідно Інструкції щодо заповнення форми звітності №4-НКРЕКП-розподіл природного газу (квартальна) "Звітні та розрахункові дані про ліцензовану діяльність суб`єктів господарювання з розподілу природного газу", затвердженої постановою НКРЕКП від 17.03.2016 №334, форма звітності № 4-НКРЕКП-розподіл природного газу (квартальна) (далі - форма звітності) подається ліцензіатами до НКРЕКП за перший - третій квартали до 25 числа місяця, наступного за звітним періодом, за четвертий квартал - до 25 лютого після звітного періоду, крім додатка 3 до форми звітності, що подається щомісяця до 15 числа місяця, наступного за звітним, та додатка 4 до форми звітності, що подається щороку до 25 лютого після звітного періоду.

Ліцензіати подають форму звітності до НКРЕКП та відповідного територіального органу НКРЕКП за місцезнаходженням ліцензіата.

Форма звітності надсилається поштою у паперовому вигляді на адресу: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19, та в електронному вигляді на адресу: .

Вказуючи на порушення строків подання форми звітності №4-НКРЕКП-розподіл природного газу, додатку 3 до неї та форми 8в-НКРЕКП-газ-моніторинг відповідач безпідставно датою подання звітності вважає дату реєстрації звітності в канцелярії НКРЕКП.

Водночас, звітність направлялась до НКРЕКП та його територіального органу в Хмельницькій області вчасно, у строки , зазначені вище, що підтверджується роздруківками з поштової скриньки працівника АТ "Хмельницькгаз", відповідального за направлення звіту до НКРЕКП, та містяться в матеріалах справи.

Стосовно порушення позивачем підпункту 16 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині використання коштів, отриманих за рахунок надання послуг розподілу природного газу, передбачених структурою тарифу (річної планованої тарифної виручки) у визначеному розмірі та за цільовим призначенням, суд встановив таке.

Згідно ст. 59 закону України "Про ринок природного газу" 09.04.2015 року №329-VIII суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є: 1) порушення ліцензіатами відповідних ліцензійних умов провадження господарської діяльності; 2) несанкціонований відбір природного газу; 3) використання природного газу споживачами в обсягах, що перевищують підтверджені в установленому порядку постачальниками; 4) неподання або несвоєчасне надання звітності, передбаченої цим Законом, а також подання недостовірної інформації у такій звітності; 5) використання приладів обліку природного газу, не повірених або не атестованих в установленому порядку; 6) необґрунтована відмова в доступі до газотранспортної або газорозподільної системи, газосховища або установки LNG або у приєднанні до газотранспортної або газорозподільної системи; 7) несанкціоноване втручання в роботу газової інфраструктури; 8) самовільне під`єднання до системи, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання; 9) відмова у доступі уповноважених працівників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи, постачальника до приміщень, житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади (пристрої), лічильники газу, якщо обов`язок надання такого доступу встановлюється законодавством; 10) невиконання законних постанов, розпоряджень, наказів, рішень та приписів суб`єктів владних повноважень на ринку природного газу, а також створення перешкод для виконання службових обов`язків посадовими особами таких суб`єктів; 11) неподання або несвоєчасне подання оператору газотранспортної системи, оператору газорозподільної системи, оператору газосховища, оператору установки LNG та суб`єктам владних повноважень на ринку природного газу інформації, передбаченої законодавством, або надання завідомо неправдивої інформації; 12) створення перешкод у виконанні робіт, пов`язаних з обслуговуванням об`єктів постачання природного газу та вжиття заходів до повного або часткового припинення постачання природного газу споживачам; 13) порушення теденого та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.

У разі скоєння правопорушення на ринку природного газу до відповідних суб`єктів ринку природного газу можуть застосовуватися санкції у виді: 1) попередження про необхідність усунення порушень; 2) штрафу; 3) зупинення дії ліцензії; 4) анулювання ліцензії.

Регулятор у разі скоєння правопорушення на ринку природного газу приймає у межах своїх повноважень рішення про накладення штрафів на суб`єктів ринку природного газу (крім споживачів) у таких розмірах, зокрема, від 3000 до 50000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на суб`єктів господарювання, що провадять господарську діяльність на ринку природного газу, що підлягає ліцензуванню.

За одне правопорушення на ринку природного газу може застосуватися лише один вид штрафної санкції (штраф) або штраф разом із зупиненням дії ліцензії.

Встановлено, що пунктом 1 постанови НКРЕКП від 07.06.2019 року №969 "Про накладення штрафу на АТ "Хмельницькгаз" відповідач наклав на позивача штраф у розмірі 850000 (вісімсот п`ятдесят тисяч) гривень за порушення пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, та 850000 (вісімсот п`ятдесят тисяч) гривень за порушення, зокрема, підпункту 16 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов.

Таким чином, за одне порушення (порушення Ліцензійних умов) відповідач двічі наклав на позивача штраф. Тому повторне застосування до відповідача відповідальності у виді штрафу в розмірі 850000 (вісімсот п`ятдесят тисяч) гривень за порушення підпункту 16 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов суперечить вимогам частини 7 статті 59 закону України "Про ринок природного газу".

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання відповідача на порушення позивачем абзацу третього підпункту "а" пункту 1 частини першої статті 6 закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", постанови НКРЕ від 20.02.2002 року №159 "Про надання фінансової звітності ліцензіатами НКРЕ", постанови НКРЕКП від 11.05.2017 року №624 "Про подання суб`єктами, господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг фінансової звітності до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", пункту 4 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ, підпункту 6 та підпункту 16 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов є безпідставними, а оскаржувана постанова №969, в цій частині, такою, що підлягає скасуванню.

Абзацом 2 підпункту 1 пункту 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №969 АТ "Хмельницькгаз" зобов`язано забезпечити у строк до 01.07.2019 року надання до НКРЕКП Інвестиційної програми ПАТ "Хмельницькгаз" на 2019 рік (розділ І Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ "Хмельницькгаз" на 2019 - 2028 роки), у якій передбачити додаткові заходи за рахунок економії коштів, яка виникла при виконанні заходів Інвестиційних програм ПАТ "Хмельницькгаз" на 2017-2018 роки, на загальну суму 1 496,68 тис. грн (без ПДВ).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону №1540-VIII регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії; діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу; діяльності з транспортування нафти, нафтопродуктів та інших речовин трубопровідним транспортом.

Так, державне регулювання відповідач здійснює виключно в межах діяльності позивача з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу. відповідач здійснює виключно

Таким чином, здійснення регулювання господарської діяльності АТ "Хмельницькгаз", а саме щодо забезпечення позивачем у строк до 01.07.2019 року надання до НКРЕКП Інвестиційної програми ПАТ "Хмельницькгаз" на 2019 рік (розділ І Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ "Хмельницькгаз" на 2019 - 2028 роки) не відноситься до сфери діяльності відповідача.

Тому, вимога НКРЕКП щодо включення в План розвитку на 2019-2028 роки додаткових 1 496,68 тис. грн є безпідставною.

Абзацом 3 підпункту 1 пункту 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №969 АТ "Хмельницькгаз" зобов`язано привести свої дії у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом здійснення перерахунку споживачам у частині визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єктах побутових споживачів на підставі даних лічильників природного газу, починаючи з жовтня 2018 року, крім споживача за ЕІС-кодом 56ХМ36С71153824И.

Вказана вимога є похідною від пункту 1 Постанови, а саме абзацу 2 пункту 1 щодо накладення штрафу за порушення вимог глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ у частині визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу, крім споживача за ЕІС-кодом 56ХМ36С71153824КІ.

Оскільки застосування до позивача штрафу за порушення вимог глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ є протиправним, зобов`язання АТ "Хмельницькгаз" привести свої дії у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом здійснення перерахунку споживачам у частині визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єктах побутових споживачів на підставі даних лічильників природного газу, починаючи з жовтня 2018 року є безпідставним.

Абзацом 5 підпункту 1 пункту 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №969 АТ "Хмельницькгаз" зобов`язано привести у відповідність до Типового договору договору транспортування природного газу, укладеного з АТ "УКРТРАНСГАЗ.

Як встановлено з матеріалів справи та вірно зазначено судом першої інстанції, АТ "Хмельницькгаз" вживає заходи щодо приведення договору транспортування природного газу з АТ "Укртрансгаз" у відповідність до Типового договору, в тому числі і в судовому порядку.

Абзацом 5 підпункту 1 пункту 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №969 АТ "Хмельницькгаз" зобов`язано здійснити розрахунки з АТ "Укртрансгаз" за надані послуги транспортування природного газу за період, що перевірявся.

Встановлено, що в провадженні господарського суду Хмельницької області перебуває справа № 924/538/18 за позовом АТ "Укртрансгаз" до ПАТ "Хмельницькгаз" про стягнення 238 627 767,15 грн. заборгованості за договором транспортування природного газу магістральними трубопроводами за період 2016- червень 2018роки.

Ухвалою від 15.11.2018 року суд зупинив провадження по справі та призначив судово-економічну експертизу, на розгляд якої виніс питання, спрямовані на встановлення дійсного розміру заборгованості АТ "Хмельницькгаз" перед АТ "Укртрансгаз" за вищевказаний період.

Колегія суддів вважає вірним посилання суду першої інстанції на те, що до отримання результатів судово-економічної експертизи та визначення в судовому порядку розміру боргу АТ "Хмельницькгаз" перед АТ "Укртрансгаз", розрахунок позивача із Оператором ГРМ неможливий.

Враховуючи вищевикладене, застосування до позивача абзаців 2, 3, 5, 9 підпункту 1 пункту 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 969 є безпідставним, а тому, постанова відповідача в цій частині, такою що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ "Оператор газорозподільної системи "Хмельницькгаз" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправною та скасування постанови.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Щодо інших посилань апелянта, колегія суддів зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

Крім того, у рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 березня 2020 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Матохнюк Д.Б. Шидловський В.Б.