Справа № 726/127/20
Суддя: Асташев С. А.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/127/20
Провадження №2-а/726/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі Голик В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 08.01.2020 року о 21:58 год. у м. Чернівці відповідачем відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №728320 від 08.01.2020 року. Вважає дану постанову протиправною та такою, що порушує його права та норми КпАП України. Вказує, що у даній постанові зазначено, що він нібито не увімкнув поворот при зміні напрямку руху, проте наголошує, на тому що він увімкнув поворот при зміні напрямку руху у тій ситуації, але поліцейські не помітили цього і помилково виписали йому штраф за нібито порушення ним п.9.2б ПДР. Зазначає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, доказом чого є відсутність даного факту на відео з бодікамер поліцейського який склад дану постанову.

На основі зазначеного, просить скасувати постанову серії ДПО18 №728320 від 08.01.2020 року та закрити провадження у справі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Крім того, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, де вказав, що 08.01.2020 року приблизно о 21 год. 50 год. інспектором взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернівецькій області сержантом поліції Доскачем Володимиром Юрійовичем, під час патрулювання, було виявлено, що водій автомобіля Тоуоtа Ргius з д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Чернівці, по вул. Винниченка 20А, при зміні напрямку руху, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед зміною напрямку руху, чим порушив пункт 9.2 «б» Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, якими визначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою, перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Вважає, що постанова серії ДПО18 №728320 від 08.01.2020 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством, а доводи позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини справи, дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови ДП018 №728320 від 08.01.2020 року приблизно о 21 год. 50 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Тоуоtа Ргius з д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Чернівці, по вул. Винниченка 20А, при зміні напрямку руху, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед зміною напрямку руху, чим порушив пункт 9.2 «б» Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до пп. «б» п. 9.2 Правил дорожнього руху, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та допустимі докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. Однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху не надано.

Статтею 258 КУпАП, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці вчинення правопорушення без складання відповідного протоколу відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поліцейським Доскачем В.Ю., яка є посадовою особою Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складався на підставі ч.2 ст.258 КУпАП. Проте, це не звільняє відповідача від обов`язку довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення.

Таким чином, поліцейський, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, з`ясувати всі обставини, передбачені ст.280 КУпАП.

Окрім того, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд враховує, що в порушення вищенаведених вимог відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови та обставин, вказаних у постанові, не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, у оскаржуваній постанові інспектор поліції, здійснюючи опис суті та обставин адміністративного правопорушення, не зазначив способу вчинення правопорушення, під час здійснення якого повороту не увімкнув покажчик повороту - правого чи лівого; не зазначив прізвище та ім`я того, хто здійснив порушення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, висловлюючи правову позицію у подібних правовідносинах, у постанові від 26 квітня 2018 року по справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшуковування доказів винуватості особи.

Постанова серії ДП018 №728320 від 08.01.2020 року є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатись як доказ вчинення адміністративного правопорушення за відсутності інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Таким чином, під час розгляду даної справи суд бере до уваги лише ті докази, які стосуються предмету доказування та одержанні в порядку, встановленому законом, а також враховує те, що обставини, які за законом можуть бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися жодними іншими засобами доказування.

Належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення в матеріалах справи відсутні. Також суд враховує, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис безпосередньо події адміністративного проступку, а відповідачем до матеріалів справи не надано належних доказів, зокрема відеозапису з співставленням з дорожніми знаками, які свідчать про порушення позивачем ОСОБА_1 вимог п.9.2 «Б» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в порушення вищезазначених вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факт наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 7, 122, 222, 245, 251, 252, 258, 268, 279, 280, 283, 285 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 20, 77, 139, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДП018 №728320 від 08.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя С. А. Асташев