Справа № 393/666/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2020 року м. Дніпросправа № 393/666/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року в адміністративній справі № 393/666/19 (головуючий суддя першої інстанції Рачкелюк Ю.В.) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Кіровоградській області капрала поліції Грабенка Тимура Георгійовича, (третя особа - Управління патрульної поліції в Кіровоградській області) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 04.12.2019 року звернулась до Новгородківського районного суду Кіровоградської області з позовом до поліцейського 1 батальйону 2 роти УПП в Кіровоградській області капрала поліції Грабенка Т.Г., в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАК №1802379 від 28.11.2019 року, а також закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом допущено неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Сторони не заявили суду клопотань про розгляд справи за їх участю.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28.11.2019 року поліцейським 1 батальйону 2 роти УПП в Кіровоградській області капралом поліції Грабенком Т.Г. винесено постанову серії ЕАК №1802379 відносно ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.10).

Згідно вказаної постанови 28.11.2019 року о 12 год. 55 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «OPEL INSIGNIA», державний номер НОМЕР_1 , проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушила п.8.7.3 «ґ» ПДР, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. За вчинення адміністративного правопорушення накладено штраф у розмірі 425 гривень.

Окремо суд зазначає, що в посвідченні водія ВАА705353 прізвище позивача вказано як ОСОБА_2 . У зв`язку з укладенням шлюбу позивач змінила дошлюбне прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_4 . Згідно копії паспорта громадянина України прізвище позивача ОСОБА_4 (а.с.8, 15, 16).

Не погодившись з вказаною вище постановою інспектора поліції, ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, керуючи транспортним засобом, проїхала перехрестя на заборонений сигнал світлофора (жовтий), тобто допустила порушення вимог ПДР.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно вимог статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно тексту оскаржуваної постанови 28.11.2019 року о 12 год. 55 хв. ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом «OPEL INSIGNIA», державний номер НОМЕР_1 , по вул. Вокзальна,48 у м.Кропивницький, проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушила п.8.7.3 «ґ» ПДР України, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно п.8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п.8.7 ПДР України світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Згідно із п.8.7.3 «ґ» ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно п.8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною другою статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення Правил, в тому числі за проїзд на заборонний сигнал світлофора.

З наданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що позивач 28.11.2019 року о 12 год. 55 хв., керуючи транспортним засобом «OPEL INSIGNIA», державний номер НОМЕР_1 , проїхала перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, (відеофайл 2019_1128_125052_1) (а.с.35).

З тесту адміністративного позову вбачається, що позивач не заперечує даного факту та зазначено, що вона за 5-10 м до перехрестя побачила зміну сигналу світлофора на жовтий (а.с.3).

Посилання позивача на п.8.11 ПДР не знайшло свого підтвердження та спростовується вищевказаним відео, на якому чітко зафіксовано, що автомобіль, який рухався в попутному напрямку на безпечній дистанції позаду автомобіля позивача, зупинився при зміні сигналу світлофора у передбаченому місці, а позивач проїхала перехрестя на заборонений сигнал світлофора. Крім того, увімкненню жовтого сигналу світлофора передував зелений миготливий сигнал, який у відповідності до п.8.7.3 «в» ПДР України, інформував про те, що незабаром буде увімкнено сигнал, який забороняє рух.

Крім того, колегія суддів зазначає, що водій при керуванні автомобілем, тим більш при «мінусовій температурі повітря (можлива ожеледиця)» повинен обирати безпечну швидкість руху, саме для того, щоб вчасно та без перешкод забезпечити гальмування транспортного засобу не тільки на світлофорі, а в будь-якій непередбаченій ситуації на дорозі.

Крім того, на відео зафіксовано ознайомлення позивача з доказом вчинення правопорушення, в ході якого остання вказує, що проїхала перехрестя на жовтий сигнал світлофора, а також не заперечує, що повинна була зупинитися перед світлофором. При цьому, позивач в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення не повідомляла відповідача про те, що не мала змоги зупинити свій автомобіль у місці, передбаченому п.8.10 ПДР, без екстренного гальмування (відеофайл ).

Колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до Правил будь-який інший, крім зеленого, сигнал світлофору, є таким, що забороняє рух транспортного засобу.

Згідно п.2.3 «б» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином, вказаним вище відеозаписом підтверджується факт скоєння позивачем правопорушення, порядок фіксування такого порушення інспектором та обізнаність позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці скоєння такого правопорушення.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки остання порушила вимоги п.8.7.3 «ґ» ПДР, що підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн..

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК №1802379 від 28.11.2019 року.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року в адміністративній справі № 393/666/19 залишити без задоволення.

Рішення Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 22 січня 2020 року в адміністративній справі № 393/666/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак