Справа № 335/11137/19
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2020-02-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області капрала поліції Дєдушева Сергія Сергійовича про скасування постанови серії ЕАК № 1507570 від 11 вересня 2019 р. у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області просить скасувати постанову серії ЕАК № 1507570 від 11.09.2019 про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 11.09.2019 інспектором УПП в Запорізькій області капралом поліції Дєдушевим С.С. відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1507570.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме у тому, що він, керуючи транспортним засобом, не подав сигнал світлофору покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2. б) ПДР порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху, та поставлено в обов`язок сплатити грошовий штраф у розмірі 426 грн.

Позивач вважає, що постанова відповідача є протиправною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що 11.09.2019, приблизно о 01:30 год., він разом зі знайомою сиділи в його автомобілі Skoda Yeti, державний номер НОМЕР_1 , та розмовляли, при цьому автомобіль був припаркований навпроти будинку № 18 по вул. Рекордній в м. Запоріжжя, в напрямку Критого ринку. У цей час у напрямку до Критого ринку повз них проїхав патрульний поліцейський автомобіль, який приблизно через 200-500 метрів розвернувся та зупинився на зустрічній смузі, загасивши при цьому фари.

Поспілкувавшись зі знайомою хвилин через 20-25 ОСОБА_1 поїхав за напрямком Критого ринку, однак проїхавши метрів 200-500, повертаючи направо на вулицю ОСОБА_2 , помітивши сигнальні вогні та сирени патрульного поліцейського автомобіля, він припарковав свій автомобіль між будинками АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 та вийшов з автомобіля.

Далі, поліцейський підійшовши до ОСОБА_1 , став вимагати у нього щоб він дихнув на нього, однак позивач відмовився це роботи, тому що він вважав такі дії взаємно принижуючій процедурою, і запитав причину зупинки його автомобіля.

Відповідач повідомив ОСОБА_1 , що він нібито повертаючи на вулицю Гончаренка не подав сигналом світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, та після цього приїхали інші патрульні поліцейські машини, які привезли прилад для вимірювання наявності алкоголю, так як в патрульній машині, яка його зупинила не було такого приладу. Провели тест на алкоголь, за висновком якого встановлено відсутність приймання алкоголю.

Також, на прохання відповідача позивач надав всі документи в тому числі страховий поліс. Не подання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті ОСОБА_1 не визнавалось, але відповідачем все однаково було складено постанову. При розгляді справи інспектором не досліджувалися докази по справі, не були допитані свідки на яких вказував позивач, не було відібрано у нього пояснень, щодо вказаної події, не представлено жодного доказу вчинення ним адміністративного правопорушення тощо.

Отже, при складанні та винесенні спірної постанови відповідачем не було дотримано вимог ст.ст. 245, 280, 283 КУпАП, тим самим було грубо порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також, позивач зазначив, що 16.09.2019 він звертався до начальника Управління патрульної поліції в Запорізькій області з заявою про скасування постанови серії ЕАК № 1507570 від 11.09.2019.

30.09.2019 року ним було отримано відповідь з Управління патрульної поліції в Запорізькій області про залишення постанови без змін, а заяви без задоволення.

Позивач Горбачов В.О., будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Наразі матеріали справи містять заяву позивача, якою він просить провести розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності не подав.

Враховуючи наведене, суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів та у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Дослідивши зміст позовної заяви та матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до частини першої статті 4 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з частиною першою статті 19 вказаного кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За викладеного даний спір підлягає розгляду адміністративним судом та з огляду на положення ч. 3 ст. 30 КАС України розгляд даного спору має бути завершений загальним судом як адміністративним судом першої інстанції.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення і що мало місце у даному випадку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з вимогами ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1507570 від 11.09.2019 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, вбачається, що 11.09.2019 01:55:06, в місті Запоріжжі по вул. Гончаренка, 2, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Skoda Yeti, державний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2. б) ПДР порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

Однак складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог КУпАП, а також доказів на підтвердження вчинення позивачем відповідного адміністративного правопорушення.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Проте, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати, як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП є не доведеним.

Окрім цього, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідачем у свою чергу не було надано суду доказів того, що позивачем було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме що він 11.09.2019 01:55:06, в місті Запоріжжі по вул. Гончаренка, 2, керуючи транспортним засобом Skoda Yeti, державний номер НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 6 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Відповідачем по справі на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження в справі, не було подано відзиву на позовну заяву та доказів, що обґрунтовують доводи заперечень проти позову, зокрема, доказів того, що позивачем 11.09.2019 року було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини, викладені у позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, позовні вимоги є вмотивованими та підставними, а тому позовну заяву слід задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1507570 від 11.09.2019 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 17, 30, 73, 77, 244, 246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області капрала поліції Дєдушева Сергія Сергійовича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1507570 від 11.09.2019 за ч. 2 ст. 122 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя на протязі тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя І.П. Соболєва