Справа № 160/9165/19
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 160/9165/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 року

у справі №160/9165/19

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

"20" вересня 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації в якому просив

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації по не виконанню вимог ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в редакції від 25 грудня 1998 року №367-XIV щодо виплати позивачу, ОСОБА_1 , проживаючому: АДРЕСА_1 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області « 05» лютого 1998, ІНН № НОМЕР_2 , щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком за 2016-2019 p.p.;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації нарахувати та виплатити позивачу, ОСОБА_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , громадянин України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області « 05» лютого 1998, ІНН № НОМЕР_2 , щорічну разову грошову допомогу до 5 травня в розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком за 2016-2019 p.p. згідно вимог ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в редакції від 25 грудня 1998 року № 367-XIV.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 р. у справі № 160/9165/19 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 р. у справі № 160/9165/19, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Управлінням соціального захисту населення Чечелівської районної у місті Дніпрі ради.

27.08.2019 позивач звернувся до Департаменту управління соціального захисту населення Дніпропетровської ОДА із зверненням, в якому просив провести нарахування та виплату за 2016, 2017, 2018, 2019 роки відповідну суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції від 25.12.1998 №367- ХІV, в розмірі 7 мінімальних пенсій за віком, всього на суму 26 379,00 грн., за мінусом відповідними вже виплаченими та визначеними постановами КМ України, виплатами в сумі 10 805,00 грн. за ті ж роки, як інваліду війни 3 групи.

06.09.2019 №Ш-376 Листом «Про розгляд звернення» Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації на звернення позивача від 27.08.2019 повідомив, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (зі змінами) зазначено, що порядок виплати разової грошової допомоги ветеранам війни визначається Кабінетом Міністрів України (постанови від 02.03.2016 №141, від 05.04.2017 №223, від 14.03.2018 №170, від 20.03.2019 №237).

За інформацією комунального закладу «Центр здійснення соціальних виплат та надання інформаційно-консультативної допомоги з питань соціального захисту населення» Дніпропетровської обласної ради», в 2017-2019 роках позивачу нарахована та виплачена грошова допомога, як особі з інвалідністю внаслідок війни, у 2016 як учаснику бойових дій, у розмірах зазначених у відповідних постановах Кабінету Міністрів України в повному обсязі.

Вважаючи протиправною бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації по не виконанню вимог ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", в редакції від 25 грудня 1998 року №367-XIV щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня в розмірі 7-ми мінімальних пенсій за віком за 2016-2019 p.p., позивач звернувся до суду.

За наслідками перегляду судового рішення колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пільги для учасників бойових дій та прирівняних до них осіб визначені у ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Статтею 13 Закону України від 22.10.1993 № 3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-ХІІ, в редакції, яка була чинна станом на 31.12.2007) передбачалось, що щорічно до 5 травня інвалідам війни виплачується разова грошова допомога у розмірах: інвалідам I групи - десять мінімальних пенсій за віком; II групи - вісім мінімальних пенсій за віком; III групи - сім мінімальних пенсій за віком.

Згідно зі ст.17 вказаного Закону фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Правові засади функціонування бюджетної системи України, її принципи, основи бюджетного процесу і міжбюджетних відносин та відповідальність за порушення бюджетного законодавства визначені у Бюджетному кодексі України.

Згідно з п. 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України було установлено, що норми і положення статей 12,13,14,15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Прикінцеві та перехідні положення були доповнені зазначеним пунктом згідно із Законом України Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин, який набув чинності з 01 січня 2015 року.

Таким чином, Кабінету Міністрів України були надані повноваження щодо визначення розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 №223 «Деякі питання виплати у 2017 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» встановлено, що у 2017 році виплату разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - грошова допомога), здійснює Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій, які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), у у таких розмірах: 2016 рік - 920 гривень (Постанова КМУ від 2 березня 2016 року № 141) (як учаснику бойових дій); 2017 рік - 2700 гривень (Постанова КМУ від 5 квітня 2017 року № 223) (як особі з інвалідністю 3 групи); 2018 рік - 2845 гривень (Постанова КМУ від 14 березня 2018 року № 170) (як особі з інвалідністю 3 групи); 2019 рік - 2950 гривень; (Постанова КМУ від 20 березня 2019 року № 237) (як особі з інвалідністю 3 групи).

Зазначені положення Закону України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року року №79-VІІІ неконституційними не визнавались, положення постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року №223 є також чинними.

Слід також зауважити на тому, що Конституційний Суд України рішенні від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 наголосив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Також, у Рішенні №3-рп від 25.01.2012р. Конституційний суд України зазначив, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, в аспекті конституційного подання положення частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Отже, Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, нормативно-правові акти, які видані Кабінетом Міністрів України в межах своїх повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що при нарахуванні та виплаті щорічної разової грошової допомоги до 5 травня у 2016-2019 роках відповідач правомірно керувався Постановою Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2017 року №223.

Посилання заявника апеляційної скарги на практику Європейського суду з прав людини, а саме на рішення Суду у справі Кечко проти України, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки нарахування щорічної разової грошової допомоги до 5 травня здійснювалося позивачу не з мотивів відсутності коштів, а у зв`язку з відповідним правовим регулюванням, відповідно до якого повноваження щодо встановлення розміру допомоги, передбаченої ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, передані Кабінету Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування, в межах доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 р. у справі № 160/9165/19 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2019 р. у справі № 160/9165/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко