Справа № 520/13700/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 р. № 520/13700/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тітова О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Мадевської Е.Д.,

представника позивача -Плотнікової А.В.,

представника відповідача -Стець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Спеценергомонтаж" (61001, м.Харків, вул.Богдана Хмельницького, буд.21, офіс,2, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська,46) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю НВП "Спеценергомонтаж" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.09.2019 №8, яким визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 684604 грн. та штрафні санкції 171 151 грн. винесене Головним Управлінням ДПС у Харківській області;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.09.2019 №8, яким зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 5200 грн. винесене Головним Управлінням ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при проведенні перевірки контролюючим органом та при оформленні її результатів мало місце не дотримання вимог податкового законодавства, висновки акту перевірки є неправомірними, а оскаржувальні податкові повідомлення-рішення від 16.09.2019 №8, № 8 прийняті з порушенням норм діючого законодавства України, що є підставою для їх скасування.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Відповідач проти позову заперечував, згідно наданого до суду відзиву на позов просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначивши, що оскаржувальні в даній справі податкові повідомлення-рішення від 16.09.2019 №8, № 8 є законними та обґрунтованими, винесеним відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Протокольною ухвалою від 05.02.2020 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ГУ ДФС у Харківській області проведена позапланова виїзна перевірка ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість щодо господарських взаємовідносин з контрагентами - постачальниками ТОВ «Орланд Груп» (код за ) за лютий, березень, квітень, червень, серпень, вересень, листопад, грудень 2017 року, квітень 2019 року, ТОВ «Нортлейк» (код за ) за грудень 2017 року - грудень 2018 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг), за результатами якої складений Акт від 15.08.2019 №2776/20-40-14-12-09/32566758 (а.с.53-69, т.1).

Згідно з висновком Акту від 15.08.2019 №2776/20-40-14-12-09/32566758, перевіркою встановлено порушення ТОВ НВП «Спеценергомонтаж»: порушення пп. «а» п. 198.1, абзаців першого і другого пп. 198.3 ст. 198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення податкового кредиту на загальну суму ПДВ 689 804 грн., у т.ч. у лютому 2017 року у сумі 9 717 грн., у березні 2017 року у сумі 44 000 грн., у червні 2017 року у сумі 134 494 грн., у серпні 2017 у сумі 42 784 грн., у вересні 2017 року у сумі 21 750 грн., у жовтні 2017 року у сумі 53 400 грн., у грудні 2017 року у сумі 38 333 грн., у січні 2018 року у сумі 57 083 грн., у лютому 2018 року у сумі 12 400 грн., у березні 2018 року у сумі 12 621 грн., у квітні 2018 року у сумі 12 400 грн., у травні 2018 року у сумі 36 340 грн., у червні 2018 року у сумі 12 400 грн., у липні 2018 року у сумі 13 150 грн., у серпні 2018 року у сумі 12 400 грн., у вересні 2018 року у сумі 9 000 грн., у жовтні 2018 року у сумі 137 532 грн., у листопаді 2018 року у сумі 12 400 грн., у грудні 2018 року у сумі 12 400 грн., у квітні 2019 у сумі 5 200 грн.

Вищезазначене порушення призвело до: завищення від`ємного значення податку на додану вартість у розмірі 5 200 грн. за квітень 2019 року; заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, у розмірі 684 604 грн., у т.ч. у лютому 2017 року у сумі 9 717 грн., у березні 2017 року у сумі 44 000 грн., у червні 2017 року у сумі 134 494 грн., у серпні 2017 у сумі 42 784 грн., у вересні 2017 року у сумі 21 750 грн., у жовтні 2017 року у сумі 53 400 грн., у грудні 2017 року у сумі 21 033 грн., у січні 2018 року у сумі 8 434 грн., у лютому 2018 року у сумі 33 153 грн., у березні 2018 року у сумі 11 172 грн., у квітні 2018 року у сумі 3 446 грн., у травні 2018 року у сумі 79 592 грн., у червні 2018 року у сумі 24 747 грн., у липні 2018 року у сумі 13 150 грн., у серпні 2018 року у сумі 12 400 грн., у вересні 2018 року у сумі 9 000 грн., у жовтні 2018 року у сумі 137 532 грн., у грудні 2018 року у сумі 24 800 грн.

З вказаного акту перевірки вбачається, що підставою для зафіксованих порушень слугував висновок податкового органу про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами - ТОВ «Орланд Груп» та ТОВ "Нортлейк".

Не погодившись з висновками акту перевірки, ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» 30.08.2019 подано до ДФС у Харківській області заперечення на Акт перевірки від 15.08.2019 №2776/20-40-14-12-09/32566758.

ГУ ДПС у Харківській області, листом від 11.09.2018 №881/10/20-40-05-18-15, повідомило про прийняття рішення, яким залишено без змін висновки наведені в акті перевірки від 15.08.2019 №2776/20-40-14-12-09/32566758.

Головним Управління ДПС у Харківській на підставі Акту перевірки від 15.08.2019 №2776/20-40-14-12-09/32566758 винесені податкові повідомлення-рішення від 16.09.2019 №8, яким визначено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 684 604 грн. та штрафні санкції 171 151 грн. та від 16.09.2019 №8, яким зменшено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду у розмірі 5 200 грн. (а.с.92-94, т.1).

На далі, ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» направлено засобами поштового зв`язку до Державної податкової служби України Скаргу (заява) від 01.10.2019 №01/10 на податкові повідомлення-рішення від 16.09.2019 №8 та від 16.09.2019 №8.

Державна податкова служба України рішенням від 22.11.2018 залишило без змін податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 16.09.2019 №8 та від 16.09.2019 №8, а скаргу без задоволення.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Як було встановлено під час розгляду справи та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Орланд Груп» у лютому - квітні, червні, серпні, вересні, листопаді, грудні 2017, квітні 2019 року зареєстровано на адресу ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» податкові накладні на загальну суму обсягу 1 909 803,00 грн., сума ПДВ 381 960,60 грн., разом 2 29 763,60 грн. з номенклатурою: послуги та товари в асортименті, у тому числі: у лютому 2017 року на загальну суму обсягу 48 583,33 грн., сума ПДВ 9 716,67 грн., у березні 2017 року на загальну суму обсягу 220 000,00 грн., сума ПДВ 44 000,00 грн., у квітні 2017 року на загальну суму обсягу 202 000,00 грн., сума ПДВ 40 400,00 грн., у червні 2017 року на загальну суму обсягу 737 470,00 грн., сума ПДВ 147 494,00 грн., у серпні 2017 року на загальну суму обсягу 213 918,00 грн., сума ПДВ 42 783,60 грн., у вересні 2017 року на загальну суму обсягу 108 750,00 грн., сума ПДВ 21 750,00 грн., у листопаді 2017 на загальну суму обсягу 161 415,00 грн., сума ПДВ 32 283,00 грн., у грудні 2017 року на загальну суму обсягу 191 666,67 грн., сума ПДВ 38 333,33 грн., у квітні 2019 року на загальну суму обсягу 26 000,00 грн., сума ПДВ 38 333,33 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» до податкового кредиту, додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість в наступних періодах: у лютому 2017 року на загальну суму обсягу 48 583,33 грн., сума ПДВ 9 716,67 грн., у березні 2017 року на загальну суму обсягу 220 000,00 грн., сума ПДВ 44 000,00 грн., у червні 2017 року на загальну суму обсягу 672 470,00 грн., сума ПДВ 134 494,00 грн., у серпні 2017 року на загальну суму обсягу 213 918,00 грн., сума ПДВ 42 783,60 грн., у вересні 2017 року на загальну суму обсягу 108 750,00 грн., сума ПДВ 21 750,00 грн., у жовтні 2017 року на загальну суму обсягу 267 000,00 грн., сума ПДВ 53400,00 грн., у грудні 2017 року на загальну суму обсягу 191 666,67 грн., сума ПДВ 38 333,33 грн., у квітні 2019 року на загальну суму обсягу 26 000,00 грн., сума ПДВ 38 333,33 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» та ТОВ «Орланд Груп» (податковий номер 40880259) були укладені договори та здійснені операції відповідно до рахунків - фактур, а саме:

рахунок-фактура №СФ-0102/1 від 01.02.2017 року щодо поставки Труби 32х4 ТУ-460, відповідно до ТТН від 01.02.2017 року №01/02. Автомобільний перевізник - ТОВ НВП «Спеценергомонтаж», Автомобіль - ГАЗ 330202-288ЗНГ «Газель» № НОМЕР_1 , водій - ОСОБА_1 , пункт навантаження - м.Київ, вул. Глибочицька, 72, пунк розвантаження - м. Харків, пров. Новомирський, 17;

договір на виконання підрядних робіт з монтажу обладнання від 06 березня 2017 року №06/03-17ОГ відповідно до якого ТОВ НВП «Спеценергомонтаж», (Замовник) та ТОВ «Орланд Груп» (Виконавець) уклали цей договір відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи з монтажу такого обладнання: кран одно балочний вантажопідйомність 3,0 т, висота підйому 6,0м, проліт крана 18,0м, маса крана 4400 кг, тиск крана на рейку 3050 кгс;

договір на виконання підрядних робіт з модернізації обладнання від 10.04.2017 року №10/04-17ОГ відповідно до якого ТОВ НВП «Спеценергомонтаж», (Замовник), та ТОВ «Орланд Груп» (Виконавець) , уклали цей договір відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи з модернізації такого обладнання: модернізація трубозгинального верстата И-34-32А з переведенням з дорнового гнуття труб на бездорнове;

договір підряду від 15.05.2017 року №6033/4/ОГ відповідно до якого ТОВ «Орланд Груп» (Підрядник) та ТОВ НВП «Спеценергомонтаж», (Замовник) уклали це договір, відповідно до умов якого Підрядник на свій ризик з використанням свого обладнання з матеріалів Замовника зобов`язується виконати підрядні роботи;

договір підряду на ремонт покрівлі від 09 червня 2017 року №09/06-17-1ОГ, відповідно до якого ТОВ НВП «Спеценергомонтаж», (Замовник) та ТОВ «Орланд Груп» (Підрядник), уклали цей договір , відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати роботи з ремонту покрівлі полімерним та оцинкованим профнастилом за адресою: м.Харків, пер. Новомирський, 17;

договір на установку віконних метало пластикових конструкцій від 09 червня 2017 року №09/06-17ОГ, відповідно до якого ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (Замовник) та ТОВ«Орланд Груп» (Виконавець) уклали цей договір відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується виконати роботи з установки віконних метало пластикових конструкцій в кількості 16 штук: розміром 2,4х2,45м - 8 штук, розміром 1,3х2,3м - 8 штук, за адресою: м.Харків, пер. Новомирський, 17;

договір підряду на ремонт покрівлі від 04 вересня 2017 року №04/09-17-1ОГ відповідно до якого ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (Замовник) та «Орланд Груп»(Виконавець) уклали цей договір відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати роботи з ремонту такого покрівлі полімерним та оцинкованим профнастилом за адресою: м. Харків, пер. Новомирський, 17;

договір оренди майна від 01.11.2017 року №011117ОГ, відповідно до якого ТОВ «Орланд Груп» (Орендодавець) та ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (Орендар) уклали цей договір, відповідно до умов якого, Орендодавець передає а Орендар приймає в тимчасове власне володіння та використання промислове обладнення;

договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автотехніки від 03.11.2017 року № 031117ОГ відповідно до якого ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (Замовник) та «Орланд Груп» (Виконавець) уклали цей договір відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується за плату надавати послуги з технічного обслуговування і ремонту Замовника, перелік якої наведений в списку, що є Додатком №1 до цього Договору, із зазначенням у ньому номерів, типів та моделей машин (технічних засобів), державних номерних знаків, місця їх знаходження;

договір на виконання підрядних робіт з монтажу обладнання від 15 грудня 2017 року №15/12-17ОГ відповідно до якого ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (Замовник) та «Орланд Груп»(Виконавець) уклали цей договір відповідно до умов якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати роботи з ремонту такого обладнання: кран одно балочний вантажопідйомність 3,0 т, висота підйому 6,0м, проліт крана 18,0м, маса крана 4400 кг, тиск крана на рейку 3050 кгс.;

рахунок-фактура №СФ-021117/ОГ щодо поставки: цегла ШЛ-1,0 №4Ю, Пруток д.16 мм, відповідно до ТТН від 16.11.2017 року №16/11, автомобільний перевізник - ТОВ НВП «Спеценергомонтаж», Автомобіль - КамАЗ НОМЕР_3, водій - ОСОБА_2 , пункт навантаження - м.Київ, вул. Глибочицька, 72, пункт розвантаження - м. Харків, пров. Новомирський, 17;

договір оренди майна від 01.04.2019 року №010419ОГ відповідно до якого ТОВ «Орланд Груп» (Орендодавець) та ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (Орендар) уклали цей договір, відповідно до умов якого, Орендодавець передає а Орендар приймає в тимчасове власне володіння та використання промислове обладнання;

договір підряду від 02.08.2017 року №6033/4/1/ОГ відповідно до якого ТОВ «Орланд Груп» (Підрядник) та ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (Замовник) уклали цей договір, відповідно до умов якого Підрядник на свій ризик з використанням свого обладнання з матеріалів Замовника зобов`язується виконати підрядні роботи;

договір підряду від 14.08.2017 року №267К/ОГ відповідно до якого ТОВ «Орланд Груп» (Підрядник) та ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (Замовник) уклали цей договір, відповідно до умов якого Підрядник на свій ризик з використанням свого обладнання з матеріалів Замовника зобов`язується виконати підрядні роботи.

На підтвердження виконання вищезазначених договорів ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» надало акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та видаткові накладні по взаємовідносинам з ТОВ «Орланд Груп», та також їх детальний опис наведений в додатку до Акту перевірки.

Оплату по вказаним правочинам було здійснено відповідно до платіжних доручень.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Нортлейк» у грудні 2017 - грудні 2018 року зареєстровано на адресу ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» податкові накладні на загальну суму обсягу 1 548 309,67 грн., сума ПДВ 309 661,93 грн., разом 1 857 971,60 грн. з номенклатурою: послуги та товари в асортименті. у тому числі: у грудні 2017 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у січні 2018 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у лютому 2018 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у березні 2018 року на загальну суму обсягу 72 198,67 грн., сума ПДВ 14 439,73 грн., у квітні 2018 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у травні 2018 року на загальну суму обсягу 181 700,00 грн., сума ПДВ 36 340,00 грн., у червні 2018 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у липні 2018 року на загальну суму обсягу 65 750,00 грн., сума ПДВ 13 150,00 грн., у серпні 2018 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у вересні 2018 року на загальну суму обсягу 45 000,00 грн., сума ПДВ 9 000,00 грн., у жовтні 2018 року на загальну суму обсягу 687 661,00 грн., сума ПДВ 137 532,20 грн., у листопаді 2018 на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у грудні 2017 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн.

Суми податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними включено ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» до податкового кредиту, додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість в наступних періодах: у січні 2018 року на загальну суму обсягу 124 000,00 грн., сума ПДВ 24 800,00 грн., у лютому 2018 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у березні 2018 року на загальну суму обсягу 63 107,00 грн., сума ПДВ 12 621,40 грн., у квітні 2018 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у травні 2018 року на загальну суму обсягу 181 700,00 грн., сума ПДВ 36 340,00 грн., у червні 2018 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у липні 2018 року на загальну суму обсягу 65 750,00 грн., сума ПДВ 13 150,00 грн., у серпні 2018 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у вересні 2018 року на загальну суму обсягу 45 000,00 грн., сума ПДВ 9 000,00 грн., у жовтні 2018 року на загальну суму обсягу 687 661,00 грн., сума ПДВ 137 532,20 грн., у листопаді 2018 на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн., у грудні 2017 року на загальну суму обсягу 62 000,00 грн., сума ПДВ 12 400,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що між ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» та ТОВ «Нортлейк» (податковий номер 40044609) були укладені договори та здійснені операції відповідно до рахунків - фактур, а саме:

рахунок-фактура №СФ-311018/5Н від 31.10.2018 року щодо поставки цегли фасованої та електродів д.4 марка Е-46;

договір підряду від 02.10.2018 року №021018Н відповідно до якого ТОВ «Нортлейк» (Підрядник) та ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (Замовник) уклали цей договір, відповідно до умов якого Підрядник на свій ризик з використанням свого обладнання з матеріалів Замовника зобов`язується виконати підрядні роботи;

рахунок-фактура №СФ-280918/2Н від 28.09.2018 року щодо поставки Труби д.478 товщ 8мм довж. 3м.ст3;

рахунок-фактура №СФ-210918/3Н від 21.09.2018 року щодо поставки суміши вогнетривкої муллітокремнеземної;

рахунок-фактура №СФ-170718/2Н від 17.07.2018 року щодо поставки: диск упорний кресл. №134.25.09, дифузор ГМН кресл. № 134.70 СБ2А ;

рахунок-фактура №СФ-080518/3Н від 08.05.2018 року щодо поставки: Труба 60х4 ТУ 14-3-460-2009;

рахунок-фактура №СФ-120318/1Н від 12.03.2018 року щодо поставки: Труба 83х4 ГОСТ 8732-78;

договір про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автотехніки від 03.11.2017 року №031117Н відповідно до якого ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (Замовник) та ТОВ «Нортлейк» (Виконавець) уклали цей договір відповідно до умов якого, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується за плату надавати послуги з технічного обслуговування і ремонту Замовника, перелік якої наведений в списку, що є Додатком №1 до цього Договору, із зазначенням у ньому номерів, типів та моделей машин (технічних засобів), державних номерних знаків, місця їх знаходження;

договір оренди майна від 01.11.2017 року №011117Н відповідно до якого ТОВ «Нортлейк» (Орендодавець) та ТОВ НВП «Спеценергомонтаж» (орендар) уклали цей договір відповідно до умов якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне володіння та використання виробниче обладнання.

Оплату по вказаним правочинам було здійснено відповідно до платіжних доручень.

По суті позовних вимог суд зазначає, що відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митногокордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг визначає стаття 188 Податкового кодексу України.

Так, пункт 188.1 зазначеної статті встановлює, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг); б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності)); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України (в редакції згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016).

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України). До внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 в наступній редакції - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду).

Відповідно до абз. г п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні. Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу вимог чи не підтвджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та його контрагентами виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Оцінивши зазначені правочини за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає, що спірні правочини укладені між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону, предметом спірних правочинів не є речі, що обмежені в цивільному обороті.

Отже, дані первинні документи визнаються судом належним та допустимим доказом наявності між позивачем та контрагентами позивача факту вчинення правочинів в розумінні ст. 202 Цивільного кодексу України. Суд також зазначає, що згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доказів повернення коштів до контрагентів позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагентів спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься. За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату товару (послуг) визнаються судом належними та допустимими доказами реальності вчинених між позивачем та контрагентами позивача господарських операцій.

Оглянуті судом первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, зазначені документи призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

В ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за правочинами, укладеними з контрагентами іншого результату, ніж поставки товару (послуг) та отримання прибутку.

Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди ТОВ НВП "Спеценергомонтаж" є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків. А відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач та ТОВ «Орланд Груп» та ТОВ "Нортлейк" належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи податкової та бухгалтерської звітності, які відповідають вимогам чинного законодавства України.

Додатково, суд вважає за необхідне зауважити, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів контрагентів позивача, та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Також, норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на податковий кредит, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Контролюючим органом не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження того, що позивачу було відомо про порушення його контрагента або, що метою здійснення господарських операцій було одержання необґрунтованої вигоди чи здійснення нікчемного правочину.

Щодо позиції контролюючого органу з приводу неможливості достовірного встановлення руху товару по всьому ланцюгу постачання контрагентів позивача, то суд звертає увагу, що порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Також, норми податкового законодавства не визначають місце знаходження платника податку (контрагента) та його звітування до контролюючих органів як критерій правового статусу платника податків (позивача) щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, яка викладена в постанові від 27.03.2018 року по справі №816/809/17 (адміністративне провадження №К/9901/1349/17).

Судом також не приймається до уваги позиція контролюючого органу про відсутність/незначну кількість у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, інших виробничих ресурсів, що на думку відповідача, свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, статті 73 та 74 Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальному провадженню, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Разом з тим, під час розгляду справи відповідачем не подано до суду обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Згідно пункту 36.5 статті 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Щодо наявності протоколу допиту свідка за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001273 від 30.10.2018 відносно громадянина ОСОБА_3 на який посилається відповідач як на підставу про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами - ТОВ «Орланд Груп» та ТОВ "Нортлейк", суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту є Кримінальний процесуальний кодекс України (далі КПК України).

Згідно ч.1 та 2 статті 23 КПК, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Суд також зауважує, що сам факт заперечення причетності до створення та ведення фінансово-господарської діяльності підприємств не може бути беззаперечним свідченням безтоварності спірних операцій, натомість факт виконання зобов`язань з боку позивача та його зазначених вище контрагентів за укладеними договорами, підтверджується належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність відповідних господарських операцій, що є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Натомість, доказів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо неправомірної поведінки контрагентів та злагодженості дій між ними контролюючим органом всупереч вимог КАС України надано не було.

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах (послугах) з підстав викладених відповідачем, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Таким чином формування податкового кредиту та податкового зобов`язання платником ПДВ здійснено відповідно до вимог Податкового кодексу України за правилом першої події.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Спеценергомонтаж" мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документам, відтак податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області від 16.09.2019 №8, №8 прийнятті необґрунтовано та підлягають скасуванню, а тому позовні вимоги ТОВ НВП"Спеценергомонтаж" слід задовольнити в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять додаткових доказів понесення позивачем судових витрат, крім витрат про сплату судового збору.

Керуючись статтями 246, 250,255,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Спеценергомонтаж" (61001, м.Харків, вул.Богдана Хмельницького, буд.21, офіс,2, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська,46) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16.09.2019 №8.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 16.09.2019 №8.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Спеценергомонтаж" (61001, м.Харків, вул.Богдана Хмельницького, буд.21, офіс,2, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська,46, ) судовий збір у розмірі 12914( дванадцять тисяч дев`ятсот чотирнадцять) грн. 32 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10.03.2020 року.

Суддя О.М.Тітов