Справа № 440/3121/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.Справа № 440/3121/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, повний текст складено 30.10.19 року по справі № 440/3121/19

за позовом Заступника війського прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України , Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного

до ОСОБА_1
про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 60113,90 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що заборгованість відповідача перед Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за утримання у вищому навчальному закладі виникла у лютому 2017 року після видання наказів начальника Академії № 4-КС (по особовому складу) та № 34 (по строковій частині) про відрахування відповідача з числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання. Водночас відповідно до положень частини десятої статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачений обов`язок громадян, яких відраховано з військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України, а тому позовні вимоги мають бути задоволені.

30 жовтня 2019 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду позов заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з утриманням курсанта у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 60113,90 грн.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Посилаючись на викладені доводи вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 60113,90 грн., оскільки погіршився його стан здоров`я через поранення в зоні АТО і тому він подав рапорт про відрахування з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, в подальшому його було визнано інвалідом другої групи, інвалідність пов`язана із захистом Батьківщини. Також, вказав на те, що був позбавлений права на захист при розгляді справи в його відсу тність. Отже, вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, а рішення суду першої інстанції має бути скасовано.

Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на викладені доводи, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, , перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 26.07.2016 № 52-КС зараховано молодшого сержанта ОСОБА_1 , 1989 року народження, на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (а.с. 13).

Згідно з витягом із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по стройовій частині) від 08.08.2016 № 186 молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , зарахованого наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 26.07.2016 № 52-КС на перший курс навчання та призначеного на посаду курсанта Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, який прибув з військової частини польова пошта НОМЕР_1 , м. Новоград-Волинський Житомирської області, з 06.08.2016 зараховано до списків особового складу Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та на всі види забезпечення, а на котлове з обіду 06.08.2016. З 06.08.2016 виплачувати надбавку за виконання особливо важливих завдань згідно з наказом МО України від 11.06.2008 № 260 у розмірі 50% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років, премію, щомісячну додаткову грошову винагороду згідно з постановою КМУ від 13.03.2013 № 161 у розмірі 60% від місячного грошового забезпечення (а.с. 14).

З матеріалів справи слідує, що між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного генерал- лейтенанта ОСОБА_2 та молодшим сержантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, за умовами якого відповідач зобов`язувався, зокрема, відшкодувати Міністерству оброни України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Дата набрання чинності контракту 08.08.2016 (а.с. 15).

03.02.2017 відповідачем подано рапорт начальнику курсу про відрахування його з числа курсантів Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного у зв`язку з небажанням продовжувати навчання (а.с. 16).

Згідно з витягом із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Збройних Сил України від 09.02.2017 № 4-КС відповідно до пунктів 36, 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, пункту 2.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 та пункту 3.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 № 490, з молодшим сержантом ОСОБА_1 , курсантом навчального курсу факультету бойового застосування військ, розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів першого курсу спеціальності "Військове управління (за видами Збройних Сил)" спеціалізації "Управління діями підрозділів механізованих військ" у зв`язку з розірванням контракту, звільнено з військової служби у запас за пунктом "и" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а.с. 17).

Відповідно до витягу із наказу начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного Збройних Сил України (по строковій частині) від 09.02.2017 № 34 молодшого сержанта ОСОБА_1 , курсанта групи 118-МП навчальної групи 17 навчального курсу факультету бойового застосування військ, відрахованого з числа курсантів першого курсу наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (по особовому складу) від 09.02.2017 № 4-КС у зв`язку з небажанням продовжувати навчання звільненого з військової служби у запас за пунктом "и" (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", 09.02.2017 виключити зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, а з котлового сніданку 10.02.2017.

Також відповідно до вказаного наказу зобов`язано відповідача відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за період з 06.08.2016 по 09.02.2017 у сумі 60113,90 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 "Про затвердження Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" (а.с. 18).

Із наявної в матеріалах справи довідки-розрахунку Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного від 09.02.2017 № 888 слідує, що витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі відповідача склали 60113,90 грн, з них: грошове забезпечення 46945,79 грн; продовольче забезпечення 8602,92 грн; медичне забезпечення 76,20 грн; спожиті комунальні послуги та енергоносії 4488,99 грн (а.с. 19).

Відповідач ознайомлений із вказаною довідкою, що підтверджується підписом відповідача та відміткою в зазначеному розрахунку "Згідний", зобов`язуюсь оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

У зв`язку з відмовою відповідача у добровільному порядку відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не відшкодував суму витрат на утримання у розмірі 60113, 90 грн., будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, однак вважає, що судове рішення підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Положеннями частини 2 статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" від 06.12.1991 № 1934-XII визначено, що до структури Збройних Сил України включаються, зокрема з`єднання, військові частини, військові навчальні заклади, установи та організації, що не належать до видів Збройних Сил України.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати), визначено Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (надалі Порядок № 964).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Положеннями пункту 4 Порядку № 964 розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджено наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.07.2007 за № 863/14130.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Положеннями пункту 2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено довідкою-розрахунком Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного загальна сума витрат на утримання відповідача становить 60113, 90 грн.

Відповідач ознайомлений із вказаною довідкою, що підтверджується підписом відповідача та відміткою в зазначеному розрахунку "Згідний", зобов`язуюсь оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Колегія суддів вказує на те, що курсанти, які навчаються в Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного перебувають на повному державному забезпечені.

При цьому, відповідач обізнаний під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту.

Матеріали справи не містять доказів відшкодування відповідачем суми витрат на утримання у розмірі 60113, 90 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеною позивачем правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача та доказів добровільної сплати зазначеної суми боргу станом на дату розгляду справи.

Доводи апелянта про те, що він проходив службу в зоні АТО, колегія суддів вважає такими, що не стосуються спірних правовідносин з огляду на наступне.

Так, при укладанні контракту відповідач був ознайомлений з усіма нормативно правовими актами в галузі освіти в тому числі щодо пільг учасників бойових дій, що свідчить його підпис у контракті.

Відповідно до ст. 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» держава забезпечує учасникам бойових дій, державну цільову підтримку для здобуття професійно-технічної та вищої освіти у державних та комунальних навчальних закладах.

Ця підтримка надається у вигляді повної або часткової оплати навчання за рахунок державного та місцевих бюджетів відповідно до «Порядку та умов надання державної цільової підтримки деяким категоріям для здобуття професійно-технічної та вищої освіти», затвердженого Постановою КМУ від 23.11.2016 № 975, особам, визнаним учасниками бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», - до закінчення навчальних закладів, але не довше, ніж до досягнення ними 23 років .

Відповідно до п. 4 Порядку та умов підтримки, державна цільова підтримка надається особам, визнаним учасниками бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у вигляді повної оплати за навчання для здобуття професійно-технічної та вищої освіти за певним освітньо-кваліфікаційним рівнем (рівнем вищої освіти) за рахунок коштів загального фонду державного або місцевих бюджетів - у разі зарахування на місця державного (регіонального) замовлення відповідно до умов та правил прийому (з урахуванням квот, установлених відповідно до законодавства).

Згідно з п. 6 Порядку та умов підтримки, державна цільова підтримка осіб, зазначених у пункті 1 цих Порядку та умов, надається певним навчальним закладом, до якого здобувана освіти зараховано в установленому порядку, та її надання припиняється у разі відрахування особи з такого начального закладу в порядку та на підставах, визначених законом.

Відповідно до п. 8 Порядку та умов підтримки, особи, зазначені у пункті 1 цих Порядку та умов, подають особисто на ім`я керівника відповідного професійно-технічного або вищого навчального закладу заяву, складену в довільній формі, із зазначенням конкретних видів державної цільової підтримки, на яку особи претендують.

При укладанні Контракту та зарахуванні на перший курс навчання до Академії відповідач не подавав заяви із зазначенням конкретних видів державної цільової підтримки, на яку претендує.

Питання скористатися цією підтримкою є правом, а не обов`язком особи.

Тобто, відповідач не виявив бажання реалізувати дану пільгу при укладанні Контракту.

Згідно контракту між позивачем та відповідачем, останній був ознайомлений із законами та іншими нормативно - правовими актами, які регулюють порядок проходження військової служби (навчання), і відповідач добровільно взяв на себе певні зобов`язання, а саме:

-продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання;

-відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання...

Як вбачається з п. 2.1 Порядку розрахунку, оплата за навчання не входить до складу витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ.

В даному випадку має місце безпідставне ототожнення апелянтом таких понять, як - «відшкодування витрат на утримання особи у вищому військовому навчальному закладі» та « оплата за навчання».

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги стосуються не оплати за навчання, а витрат на утримання особи у вищому навчальному закладі, на які пільги не передбачені чинним законодавством.

У відповідності до вимог Порядку відшкодування та Порядку розрахунку, відповідачу необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Академії за період з 06.08.2016 року по 09.02.2017 року в сумі 60113 грн. 90 коп.

При цьому, період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

Таким чином, колегія суддів вказує на необгрунтованість зазначених доводів відповідача та вказує на необхідність відшкодування ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.

Щодо доводів апелянта про погіршення його стану здоров`я та подальшого встановлення йому інвалідності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 - у разі припинення (розірвання) контракту про навчання у випадках, передбачених пунктом 36 цього Положення, військовослужбовці звільняються з військової служби, за винятком тих курсантів чоловічої статі, які не вислужили встановленого строку строкової військової служби або були прийняті на навчання під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за контрактом (крім випадків, передбачених підпунктами "б", "г", "ґ" чи "ж" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").

Військовослужбовці, які були прийняті на навчання під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та відраховані з навчання, направляються до тих військових частин, з яких вони прибули на навчання. Рішення про продовження військової служби такими військовослужбовцями приймає посадова особа, яка має право звільнення з військової служби.

Військовослужбовці, які були прийняті на навчання під час проходження військової служби за контрактом, направляються до тих військових частин, з яких вони прибули на навчання. Рішення про продовження військової служби такими військовослужбовцями приймає посадова особа, яка має право призначення на відповідну посаду.

Відповідно до п. 243 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 - після видання наказу про звільнення військовослужбовця з військової служби підстава звільнення зміні не підлягає, якщо при звільненні не допущені порушення законодавства і не виникли нові обставини, пов`язані зі звільненням.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, відповідач подавав рапорт про відрахування з числа курсантів у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, завірена копія якого є в матеріалах справи, а рапорту про звільнення його з військової служби за станом здоров`я не подавав.

Посилання апелянта на встановлення йому 03.09.2018 року інвалідності третьої групи, а з 29.10.2019 року - другої групи, колегія суддів відхиляє, оскільки це відбулося після звільнення з військової служби і відрахування з числа курсантів ОСОБА_1 з Національної академії.

Відповідач не подав рапорту про направлення його на військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до військової служби, як і не подавав рапорту про звільнення з військової служби за станом здоров`я чи зміну формулювання причин звільнення відповідно до раніше поданого рапорту.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вказує на те, що відповідач не виявив бажання звільнитися з військової служби за станом здоров`я, а подав рапорт про звільнення у зв`язку з небажанням продовжувати навчання.

Таким чином, колегія суддів вважає зазначені доводи апелянта необгрунтованими.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог заступник військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на той факт, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального права, оскільки його не було повідомлено про час та місце слухання справи і справа розглянута за його відсутності.

Матеріли справи не містять доказів належного повідомлення відповідача про час та дату слухання справи Полтавським окружним адміністративним судом 30 жовтня 2019 року.

Стаття 317 КАС України визначає підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Так, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими;

3) справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у судовому рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

На підставі вищевикладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм процесуального права з огляду на те, що справу розглянуто за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, який обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах Міністерства оборони України, Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2019 року по справі № 440/3121/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов заступника військового прокурора Львівського гарнізону (вул. Клепарівська, 20, м. Львів, 79007) в інтересах Міністерства оборони України (пр. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ), Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (вул. Героїв Майдану, 32, м. Львів, 79012, ) до ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації: с.Піщане, Решетилівський район, Полтавська область, 38410 рнокпп НОМЕР_2 ) про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (останнє відоме місце реєстрації: с.Піщане, Решетилівський район, Полтавська область, 38410 рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (вул. Героїв Майдану, 32, м. Львів, 79012, , р/р 2931 в ДКСУ м. Києва, МФО 820172) витрати, пов`язані з утриманням курсанта у вищому військовому навчальному закладі, у розмірі 60113,90 грн. (шістдесят тисяч сто тринадцять гривень дев`яносто копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.І. Сіренко
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 12.03.2020 року