Справа № 233/673/20
Суддя: Мартиненко В. С.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

233 № 233/673/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартиненко В. С.,

за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,

представника позивача Стряпчої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Катамадзе Еднарі Нугзаровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області, про визнання дій посадової особи протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просив визнати дії інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Катамадзе Еднарі Нугзаровича протиправними, скасувати винесену ним постанову серії ДП18 № 527596 від 28 січня 2020 року та закрити провадження у справі в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилався на те, що він не вчинював адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 КУпАП, а саме: порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування, оскільки не є суб`єктом вказаного правопорушення. Крім того, суб`єктом владних повноважень порушено процесуальні вимоги під час розгляду справи, а саме: не розглянуто справу за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати справи, не були заслухані пояснення особи, яка бере участь у справі та не дослідженні докази.

Відповідач надав відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що діяв з дотриманням норм чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законами та Конституцією України і правомірно виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП, оскільки водій здійснював пасажирські перевезення автобусом за встановленим маршрутом руху «Харків-Бахмут» без погодження і затвердження з уповноваженим підрозділом Національної поліції паспорту маршруту та схеми маршруту всупереч ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та в супереч п. 1.5 ПДР України, своїми діями загрожував безпеці як пасажирам, котрих він перевозив, так і інших учасників дорожнього руху. Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення підтверджується фотознімками та відеоматеріалами. Крім того, відповідач вважає необґрунтованим розмір витрат на правничу допомогу, оскільки договір про її надання та додаткова угода з наведеним переліком, обсягом та вартістю послуг, звіт витраченого часу адвоката не підписані позивачем, позов складаний за шаблоном в аналогічній справі, а отже на його складання не могло бути затрачено 2,5 години.

Позивач надав відповідь на позов, в якому посилався на безпідставність тверджень відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у заявах по суті.

Позивач, відповідач, представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази надані на їх підтвердження, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 січня 2020 року о 6 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом (автобусом) БАЗ А079.23, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харків по вул. Вернадського, 22ж, здійснював пасажирські перевезення за схемою маршруту «Харків-Бахмут».

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом з місця події, здійсненим на нагрудний відеореєстратор поліцейського, з якого вбачається, що водій повідомив поліцейському про те, що він працює в ПуАТ «Костянтинівське АТП 11409», та роботодавцем було доручено йому здійснити рейс «Харків - Бахмут» за встановленою схемою та розкладом руху, які він пред`явив інспектору. Поліцейський повідомив водію про те, що вказаний випадок є не першим та суб`єкта, що здійснює вказані регулярні перевезення попереджено про необхідність погодження схеми маршруту руху з уповноваженим підрозділом Національної поліції, про те той жодних дій не вчиняє, в зв`язку з чим поліцейські змушені притягувати до адміністративної відповідальності водіїв за вказане порушення.

28 січня 2020 року о 6 годині 40 хвилин на вул. Вернадського, біля буд.22ж, в м. Харкові інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Катамадзе Еднарі Нугзаровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 527596 у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн щодо ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом (автобусом) БАЗ А079.23, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Харків по вул. Вернадського, 22ж, здійснював пасажирські перевезення за встановленим маршрутом «Харків-Бахмут» без погодження схеми маршруту руху з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушив п. 1.5, 2.1 «г» Правил дорожнього руху України, ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

25.01.2020 року від ОСОБА_2 , яка є працівником ФОП ОСОБА_3 , були відібрані пояснення інспектором відділу безпеки дорожнього руху УПП в Харківський області ДПП Катамадзе Е.Н. про те, що ФОП ОСОБА_5 здійснюються регулярні міжнародні перевезення за маршрутом Бахмут - Бєлгород. В цей же час за маршрутом Бахмут - Харків здійснюються пасажирські перевезення іншим перевізником, який не отримував відповідний дозвіл.

Відповідно до дозволу БВ №000715 від 14.06.2018 року ФОП ОСОБА_5 має право здійснювати перевезення пасажирів за маршрутом Бахмут - Бєлгород з часом відправлення з м. Харків в напрямку м. Бахмут о 06.30.

Схема міжобласного маршруту Бахмут - Харків та розклад руху, за яким рухався позивач відповідає вищевказаному маршруту та в матеріалах справи відсутні докази щодо погодження вказаної схеми маршруту руху з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Відповідно до наказу №51к від 15.06.2015 року ОСОБА_1 прийнято на роботу водієм в ПуАТ «Костянтинівське АТП 11409» та до його посадових повноважень входить здійснення перевезення пасажирів та багажу в маршрутних автобусах, що підтверджується відповідною посадовою інструкцією позивача, затвердженою 17.01.2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 140 КУпАП порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належать, зокрема, погодження поданих у встановленому порядку пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, маршрутів руху пасажирського транспорту, маршрутів організованого руху громадян і місць їх збору, порядку проведення спортивних та інших масових заходів, які можуть створити перешкоди дорожньому руху, здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів чи вантажів, у тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері, розробленням і видачею в установленому порядку документів щодо погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Пунктами 2.12 - 2.14 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.05.2010 року № 278, передбачено, що паспорт маршруту регулярних спеціальних перевезень (в частині схеми автобусного маршруту та характеристики маршруту) згідно з підпунктом 33 пункту 4 Положення про Державну автомобільну інспекцію Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.97 № 341, погоджується відповідним підрозділом Державтоінспекції, зокрема, приміського та міжміського маршруту - підрозділом Державтоінспекції області за місцезнаходженням перевізника. Затвердження паспорта діючого автобусного маршруту регулярних перевезень здійснюється перевізником; затвердження паспорта автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень здійснюється замовником послуг за погодженням з організатором перевезень на відповідній території (у частині маршруту та графіка руху); затвердження паспорта нового автобусного маршруту регулярних перевезень здійснюється організатором перевезень на відповідній території. Інформація про перевізника, який отримав право обслуговувати маршрут регулярних перевезень, вноситься до відповідного реєстру автобусних маршрутів згідно з вимогами наказу Міністерства інфраструктури України від 20 травня 2013 року № 305 «Про затвердження Порядку формування, затвердження та ведення реєстру міжнародних, міжміських та приміських автобусних маршрутів загального користування», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 9 липня 2013 року за № 1144/23676. Інформація про погоджені паспорти маршрутів регулярних спеціальних перевезень вноситься до журналу обліку таких паспортів.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_1 не є перевізником, а є працівником перевізника ПуАТ «Костянтинівське АТП 11409», він не є особою зобов`язаною здійснювати погодження схеми маршруту руху з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

А отже, позивач не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП.

Відповідно до пункту 1.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» водії повинні , зокрема, мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Так, водій автобусу, що здійснює регулярні пасажирські перевезення має мати посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Згідно з підпунктом «г» пункту 2.1 Правил дорожнього руху України на маршрутних транспортних засобах водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі схему маршруту та розклад руху.

Посилання відповідача на порушення вищевказаних норм права не спростовує висновків суду, оскільки позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування, яке не включає вищевказані порушення правил дорожнього руху.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, передбачених, зокрема, частиною 2 статті 140 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N 1395 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, згідно з п.4 якої у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числі частиною другою статті 140 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст. 77 КАС України).

А отже, посилання позивача про те, що відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення не підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що судом не встановлена наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Оскільки за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, позовні вимоги позивача щодо визнання дій відповідача неправомірними задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката позивачем надано копії договору про надання правничої допомоги, додаткової угоди щодо обсягу та вартості наданих послуг в розмірі 2700 грн, яка відповідає звіту адвоката Бабіча В.О. щодо витраченого ним часу на підготовку позову, рахунку на оплату вказаних послуг від 11.02.2020 року, квитанції №1-2138К АТ «Альфа-Банк» про сплату 2700 грн на користь АО «Декстра» від 12.02.2020 р., копії яких долучені позивачем.

Оскільки договір про надання правничої допомоги від 31.01.2020 року, додаткова угода від 31.01.2020 року щодо обсягу та вартості наданих послуг не містять підписів позивача ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про те, що позивачем не виконані вимоги, передбачені п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України, щодо надання доказів на підтвердження наявності судових витрат на правничу допомогу адвоката, їх обсягу та вартості. Крім того, вимога щодо стягнення судових витрат саме з інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Катамадзе Еднарі Нугзаровича не відповідає вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені вимог про стягнення з інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Катамадзе Еднарі Нугзаровича на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 2700 гривень.

На підставі ст. 139 КАС України, ст. 288 КУпАП сплату судового збору слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 9, 139, 241-246, 250, 255, 271, 286, 295, п.п. 15.5 розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Катамадзе Еднарі Нугзаровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області, про визнання дій посадової особи протиправними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 527596, складену 28 січня 2020 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Катамадзе Еднарі Нугзаровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволені вимог про стягнення з інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Катамадзе Еднарі Нугзаровича на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 2700 гривень - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . Відповідач: інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Катамадзе Еднарі Нугзарович, місцезнаходження: Харківська область, м. Харків, вул.. Шевченка, буд. 315-А. Третя особа: Управління патрульної поліції в Харківській області, місцезнаходження: Харківська область, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Суддя