Справа № 260/1864/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження у адміністративній справі

04 березня 2020 рокум. Ужгород№ 260/1864/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Скраль Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Стенавської А.М.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 - у судове засідання не з`явилася;

представник позивача: Мензак Юлій Юлійович в судове засідання не з`явився,

відповідач: Берегівська міська рада - представник не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Мензак Юлія Юлійовича (АДРЕСА_2 ) до Берегівської міської ради (90202, Закарпатська область, м. Берегово, вул. Б.Хмельницького, 7, ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 04 березня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі складено 10 березня 2020 року.

20 грудня 2019 року, ОСОБА_1 в особі представника Мензак Юлія Юлійовича звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Берегівської міської ради, якою просить: 1) зобов`язати Берегівську міську раду в порядку, визначеному статтею 122 Земельного Кодексу розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.10.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, з цільовим призначенням для індивідуального гаражного будівництва і прийняти рішення по суті заяви; 2) зобов`язати Берегівську міську раду подати звіт щодо виконання такого рішення, при цьому, встановити строк у 20 днів з дня набрання рішенням законної сили для подання такого звіту.

24 грудня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Позивач та уповноважений представник у судове засідання не з`явилися, однак про час і дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується звітом про отримання судової повістки представником позивача на електронну адресу.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилися, однак про час і дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення, яке отримано 13 лютого 2020 року та повернулося до суду 18 лютого 2020 року.

04 березня 2020 року, відповідачем до суду надіслано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку із виконанням вимог адміністративного позову на підставі п.8.ч.1 статті 238 КАС України та надали копію рішення Берегівської міської ради № 1958 від 07.02.2020.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Під час розгляду даної адміністративної справи по суті та дослідження доказів, судом встановлено наступне.

16 жовтня 2019 року, позивач звернувсь із заявою до відповідача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального гаражного будівництва, орієнтовною площею 0,0100 га, за адресою: АДРЕСА_3 , (а.с. 9).

02 грудня 2019 року, Берегівська міська рада надала відповідь позивачеві, де вказала, що проект рішення підготовлений управлінням земельних відносин Берегівської міської ради. Станом на 02.12.2019 року зазначений проект проходить процедуру візування посадовими особами міської ради, після чого буде опублікований на офіційному сайті Берегівської міської ради. Через 20 робочих днів, після реєстрації проекту рішення, він буде включений до порядку денного чергового засідання Берегівської міської ради, (а.с. 10).

20 грудня 2019 року, позивач звернувся до суду з позовною заявою, де просить зобов`язати Берегівську міську раду в порядку, визначеному статтею 122 Земельного Кодексу розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.10.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність, з цільовим призначенням для індивідуального гаражного будівництва і прийняти рішення по суті заяви.

07 лютого 2020 року, Берегівською міською радою розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального гаражного будівництва, орієнтовною площею 0,0100 га, за адресою: АДРЕСА_3 та прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по АДРЕСА_3 .

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та наданих доказів, суд дійшов висновку, що відповідачем було розглянуто заяву позивача від 16 жовтня 2019 року, яку позивач просив розглянути за своїми позовними вимогами до відповідача.

Відповідно до норм пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до статті 132 частини 1 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

В адміністративному позові, позивач просить стягнути судовий збір та 5 000 грн. витрат на правову допомогу.

Відповідно до статті 7 частини 1 пункту 5 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень, 40 коп.), відповідно до квитанції № 5 від 18 грудня 2019 року (а.с. 4).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про наявність підстав для повернення сплаченого позивачем судового збору у розмірі 768,40 грн.

Що стосується витрат на правому допомогу, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 2 статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За правилами частини четвертої цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На виконання вимог цієї норми позивач подав копії: договору про надання послуг представника в адміністративній справі від 16 грудня 2019 року, (а.с. 11), квитанцію до прибуткового касового ордеру № 2019/12/16-01 від 16 грудня 2019 року, (а.с. 12), розрахунок гонорару за надання правової допомоги за виконання умов ст. 1, ст. 2 та ч. 1 ст. 4 договору, що складається з виконаних дій, а саме: правовий аналіз наданих клієнтом пояснень, усні консультації клієнта (3 год.) - 1, 500 грн., аналіз судової практики стосовно ситуації, описаної клієнтом (3 год.) - 1, 500 грн., підготовка адміністративного позову ( 4 год.) - 2 000 грн., (а.с. 13).

Як видно із поданих позивачем документів, розмір судових витрат позивача за надання правової (правничої) допомоги у цій справі становить 5000,00 грн., який здійснено у відповідності до погодинної ставки за наданні послуги, що становить вартість 1 години 500 грн.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Дослідивши договір про надання послуг представника в адміністративній справі, судом встановлено, що відповідно до ст..7 Реквізити Сторін, адвокатом зазначено р/р № НОМЕР_2 в Берегівському відділенні ЗРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 312378, код ЗКПО , однак квитанція до прибуткового касового ордера складена у довільній формі адвокатом Мензак Ю.Ю.

З аналізу статті 134 КАС України, випливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У даному випадку суд зазначає, що дана справа є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Вказаний обсяг виконаних робіт (наданих послуг) адвокатом у вигляді правового аналізу наданих клієнтом пояснень, усні консультації клієнта (3 год.) - 1, 500 грн., аналіз судової практики стосовно ситуації, описаної клієнтом (3 год.) - 1, 500 грн., підготовка адміністративного позову ( 4 год.) - 2 000 грн., суд вважає завищеним, оскільки у Єдиному державному реєстрі судових рішень, за даними яких мають місце оприлюднення численних судових рішень судів різних інстанцій (в т.ч. рішення Верховного Суду) з аналогічного предмету спору та аналогічними мотивами тим, що приведені у адміністративному позові позивача, що спрощувало роботу адвоката при підготовці даного адміністративного позову. У позовній заяві адвокатом для обґрунтування позову використано чотири норми Земельного кодексу України, а доданий розрахунок не свідчить про факт виконаних адвокатом робіт. Крім того, такий розрахунок та вартість 1 години роботи адвоката не визначена укладеним договором про надання послуг представника в адміністративній справі.

Суд, дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, дійшов висновку, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу в суді не підтверджені належними доказами та не є співмірними по відношенню до складності справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а розмір заявлених витрат не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення на його користь витрат, понесених ним на правову допомогу адвоката у сумі 5000 грн., не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 132, 134, 238, 239, 243, 248 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Закрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , в особі представника Мензак Юлія Юлійовича до Берегівської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України.

2. Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 768, 40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень, 40 коп.), відповідно до квитанції № 5 від 18 грудня 2019 року.

3. У стягненні судових витрати на правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

СуддяТ.В.Скраль