Справа № 953/175/20
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/175/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Лях М.Ю.,

за участю секретаря судових засідань - Хомінської Т.В.,

розглянувши в порядку скороченого позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до УПП в Харківській області ДПП (61033, м. Харків вул. Шевченко, 315-А) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №1916228 від 29.12.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 статті 122 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування зазначає, що постанова була прийнята із порушенням норм закону, було порушено права позивача та процедура розгляду справи. Зазначає, що не вчиняв правопорушення, а доказів відповідач його вини не пред`явив. Відповідачем неправомірно застосовано скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу відповідно до роз`яснень Конституційного Суду України в рішенні №5-рп/2015 від 26.05.2015 року по справі №1-11/2015 та норм КУпАП. Складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що є недопустимим для притягнення до відповідальності. Протокол не складався та постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена на місці вчинення правопорушення. Під час винесення постанови були грубо порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач через канцелярію суду подав клопотання про поновлення строку на подання відзиву та відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування зазначає, що під час патрулювання Слобідського району 29.12.2020 екіпажем патрульної поліції №2102 у складі лейтенанта поліції Кускова Д.С ., капрала поліції Сазонової Ю. Ю., лейтенанта поліції Котьолкіна А.О. було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою м. Харків, вул. Морозова 1Б . Причиною для зупинки транспортного засобу стало порушення водієм правил дорожнього руху, а саме не подання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху. До відзиву додається диск з відеозаписом з нагрудних реєстраторів патрульних. Водій на вимогу інспекторів водій надав всі необхідні документи, що підтверджується відеозаписом. Йому було роз`яснено, що саме він порушив та ознайомлено з відеозаписом (доказами) на місці зупинки. Також на місці зупинки транспортного засобу інспектором було заслухано усні пояснення водія щодо вчиненого ним правопорушення. Позивачу на місці зупинки транспортного засобу були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. ст. 268, 288, 289, 307, 309 КУпАП. Розгляд справи проводився з урахуванням вимог чинного законодавства. Під час розгляду справи позивач не був позбавлений можливості подавати заяви, клопотання та пояснення по суті вчиненого правопорушення, користуватися юридичною допомогою адвоката або іншого фахівця в галузі права. Жодних заяв чи клопотань від позивача до початку розгляду справи або під час розгляду не надходило. З наявного відеозапису вбачається, що водій комусь телефонував для отримання консультації правового характеру, таким чином реалізував своє право на отримання юридичної допомоги. Таким чином, інспектором було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності з урахуванням всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та правомірно винесено постанову серії ЕАК №1916228 від 29.12.2019 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, якою накладено штраф на ОСОБА_1 у сумі 425 грн., відповідно до санкції статті.

20.02.2020 через канцелярію суду позивач надав відповідь на відзив, в якому зазначає, що автомобіль позивача почав рух, знаходячись перпендикулярно місцю зупинки патрульних, попередив інших учасників дорожнього руху світловим покажчиками повороту про маневр, здійснив виїзд з місця зупинки на проїзну частину. Із відео, наданого відповідачем та схеми руху автомобіля позивача зрозуміло, що позивач перед початком руху зобов`язаний був подати сигнал лівим світловим покажчиком. Саме лівий світловий покажчик знаходився у невидимій для поліцейських зоні, він був закритий самим автомобілем, а побачити його можливо було лише знаходячись перед, або поза автомобілем, але ж ніяк не перпендикулярно у протилежному місці. Зазначає, що відео ж надане відповідачем у підтвердження начебто скоєння правопорушення взагалі не містить жодної інформації про таке порушення. На ньому лише видно світло фар транспортного засобу, яке рухається у напрямку до патрульних, а потім зупиняється, проте ані факту початку руху транспортного засобу, ані факту порушення правил щодо подачі світлового покажчика повороту на відео не зафіксовано. Крім того, у постанові про накладення адміністративного стягнення у пункті 6, зазначено, зокрема, час правопорушення - 00:41:05, натомість на відео, що надане відповідачем зазначений зовсім інший час руху транспортного засобу позивача - з 00:12:38 - 00:12:52 (час зупинки транспортного засобу).

03.03.2020 відповідачем через канцелярію суду надано заяву, в якій зазначає, що відповідь на відзив надану позивачем не можна вважати заявою по суті справи, у зв`язку з чим не може бути взято до уваги судом під час ухвалення судового рішення у справі.

Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як вбачається зі змісту постанови серії ЕАК № 1916228 від 29.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 29.12.2019 року о 00-41 годині водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував автомобілем марки Ford Mondeo державний номерний знак НОМЕР_2 керуючи транспортним засобом у м. Харкові по вул. Морозова, 1Б не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідно напрямку перед початку руху, чим порушив п. 9.2.а ПДР - порушення попереджувальних сигналів при початку руху.

У зв`язку з чим, лейтенантом поліції інспектором 2 роти 4 бат. УПП в Харківській області ДПП Кусковим Д.С. 29.12.2019 року винесено постанову серії ЕАК № 1916228 при визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 КУпАП, а також про накладення на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.2 статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 9.2.а ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач не визначає себе винним у невиконанні вимог п. 9.2.а ПДР, вказує на подання ним на початку руху сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед початком руху та зупинкою, вважає, що не вчиняв порушень вимог Правил дорожнього руху України.

Крім того, позивач посилається на недотримання інспектором поліції процедури розгляду цієї справи про адміністративне правопорушення, що інспектором поліції не було складено протокол про адміністративне правопорушення та не надано жодних доказів вчинення ним адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; нормативно-правовий акт № 1395 від 07.11.2015" передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Відповідно до положень статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Статтею 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанови у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Разом з цим позивач вказує на те, що інспектором поліції не надано жодних доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2020 року про відкриття провадження по справі у відповідача витребувано усі наявні у нього докази, що стосуються обставин, викладених в позовній заяві. На виконання ухвали суду відповідачем надано до суду відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції за обставинами зупинки автомобіля позивача 29.12.2019 року, в обґрунтування наявності підстав для зупинки автомобіля марки Ford Mondeo державний номерний знак НОМЕР_2 під керування позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням ним п. 9.2.а ПДР, а також дотримання процедури притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, перевіряючи наданий суду відеозапис нагрудної камери інспектора поліції в момент зупинки автомобіля позивача, судом встановлено, що з урахуванням відстані здійснення відео фіксації руху вказаного автомобіля, нічного часу, штучного освітлення, спрямування фар вказаного автомобіля на відеокамеру інспектора поліції, обраного кута відеозйомки, вказані обставини не дозволяють чітко та безспірно встановити наявність порушення в діях водія автомобіля марки Ford Mondeo державний номерний знак НОМЕР_2 під керування позивача ОСОБА_1 під час його руху 29.12.2019 року о 00-41 годині у м. Харкові по вул. Морозова, 1Б.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені судом матеріали справи, а також зважаючи на відсутність чітких конкретних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАК №1916228 від 29.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст.2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до УПП в Харківській області ДПП про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову інспектора УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Кускова Дениса Сергійовича серії ЕАК №1916228 від 29.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції..

Суддя -