Справа № 489/6023/16-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 489/6023/16-а

Головуючий в 1 інстанції: Тихонова Н.С. Дата і місце ухвалення: 21.12.2016р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва (правонаступник - Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

15.01.2020 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вимог заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, ОСОБА_1 зазначив, що ухвалюючи постанову від 24.02.2017 року про відмову у задоволенні позовних вимог, Одеський апеляційний адміністративний суд дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії, посилаючись на відсутність акту Кабінету Міністрів України, яким би були визначені підстави та порядок такого перерахунку.

Заявник зазначає, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року визнано неконституційними положення ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначається Кабінетом Міністрів України. Конституційним Судом встановлено, що ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" підлягає застосуванню в первинній редакції, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних працівників, які проходять службу в органах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Заявник вважає, що Одеський апеляційний адміністративний суд застосував у спірних правовідносинах положення Закону (ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»), яке в подальшому визнане неконституційним рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019, а тому в даному випадку є підстави для перегляду вказаної постанови апеляційного суду за виключними обставинами.

На підставі викладеного заявник просить скасувати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2017 року та ухвалити нову постанову, якою залишити без змін постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21.12.2016 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.03.2020 року замінено відповідача у справі Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надало відзив на заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якому, посилаючись на відсутність зворотної дії рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019, просить відмовити у задоволені цієї заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2017 року, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне:

Судом встановлено, що 05.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Миколаєва із адміністративним позовом до Управління ПФУ у Центральному районі м. Миколаєва, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії та скасувати рішення відповідача №235 від 25.10.2016 року щодо відмови йому у перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі довідки прокуратури Миколаївської області №18/198 вих-16 від 13.09.2016 року;

- зобов`язати відповідача здійснити йому перерахунок раніше призначеної пенсі у відповідності до вимог ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991р. №1789-ХІІ (що діяла на час призначення йому пенсії), виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області №18/198 вих-16 від 13.09.2016р., згідно якої заробітна плата складає 10 579,68 грн. та здійснити відповідні виплати з 01.12.2015 року.

Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2016 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2017 року, за наслідками розгляду апеляційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, скасовано постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2016 року та прийнято нову постанову, якою відмовлено у задоволені позову в повному обсязі.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що 15.07.2015р. набрав чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014р. №1697-VII (далі - Закон №1697-VІІ), відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, крім, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015р. Підстави та порядок перерахунку пенсії працівників прокуратури, передбачені статтею 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, відповідно до частини 20 якої (у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було.

Проаналізувавши норми законодавства в сукупності з обставинами даної справи й наявними у ній доказами, колегія суддів дійшла висновку про те, що право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу, а тому, зважаючи, що на час звернення ОСОБА_1 за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Кабінетом Міністрів України будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку, а тому відповідач, повідомляючи позивача про відсутність правових підстав для перерахунку його пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіривши доводи заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2017 року, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як вже зазначалось вище, підставою для звернення в даному випадку позивача із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року став факт прийняття Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019, згідно якого визнано такими, що не відповідають Конституції України положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 встановлений порядок виконання цього рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

Статтею 152 Конституції України закріплено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Аналогічну норму передбачено ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Згідно із ст. 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019, положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм чинного законодавства та рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року вбачається, що дія частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, втратила чинність з 13.12.2019 року, та не має зворотної сили.

В свою чергу, дія положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, в первинній редакції, яка передбачає перерахунок призначених працівникам прокуратури пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам, застосовується саме з 13.12.2019 року, та не поширюють свою дію на правовідносини, які виникли до 12.12.2019 року включно.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про проведення перерахунку призначеної, як працівнику прокуратури, пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, на підставі довідки прокуратури Миколаївської області від 13.09.2016р. №18/198-вих-16 - 10.10.2016 року. При цьому, звертаючись з позовом до суду, позивач просив зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», в редакції Закону України від 14.08.2014 року "Про внесення змін до Закону України "Про прокуратуру", із 01.12.2015 року.

В свою чергу, рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року не може бути застосовано до правовідносин з приводу перерахунку пенсії позивачеві, що виникли до 13.12.2019 року, а саме в період з грудня 2015 року.

Слід зазначити, що на час виникнення спірних правовідносин положення статті 50-1 Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. втратили чинність, окрім частин 3, 4, 6 та 11, проте ці частини не стосуються питання проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Втрата чинності положень статті 50-1 Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., зокрема, ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., унеможливлює проведення перерахунку пенсії на підставі цієї норми, оскільки в іншому випадку це є порушенням приписів ст. 19 Конституції України, яка зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014 року (в редакції Закону №76-VІІІ від 28.12.2014 року), на час виникнення спірних правовідносин, також не передбачали проведення перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури, у зв`язку із підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.

Станом на час звернення позивача до управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії, так і на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, ні Закон України «Про прокуратуру» 1991 року (в редакції чинній з 01.01.2015 року до 15.07.2015 року), ні Закон України «Про прокуратуру» 2014 року не встановлювали конкретних умов для проведення перерахунку пенсії, а лише декларували можливість перерахунку пенсії на умовах та в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Проте, з часу надання Кабінету Міністрів України повноважень визначати умови та порядок проведення перерахунку пенсії за вислугу років призначених, як за Законом України «Про прокуратуру» 1991 року, так і за Законом України «Про прокуратуру» 2014 року, Кабінет Міністрів України не приймав нормативно-правового акту щодо визначення умов та порядку перерахунку пенсій призначених за цими Законами.

За відсутності з 01.01.2015 року умов та порядку для проведення перерахунку пенсії, призначеної за Законом України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., втрату чинності статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р. (в частині, якою КМУ було надано повноваження визначати умови та порядок проведення перерахунку пенсій призначених за цим законом), а також враховуючи відсутність нормативного врегулювання Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури на виконання вимог ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, колегія суддів вважає правильним висновок, викладений у постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2017 року про правомірність дій пенсійного органу та прийнятого ним рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачеві.

Колегія суддів, крім іншого, вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги ОСОБА_1 стосувались саме зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції Закону України від 14.08.2014 року та обґрунтовувались наявністю права на перерахунок пенсії з посиланням на приписи ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 р., а тому, на думку колегії суддів, посилання в цій справі Одеського апеляційного адміністративного суду в постанові від 09.03.2017 року на ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII не вплинуло на правильність вирішення спору.

Крім того, частиною шостою статті 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Таким чином, з огляду на все вищевикладене, колегія суддів зазначає, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 не може бути застосовано до правовідносин з приводу перерахунку пенсії позивачеві. В свою чергу, колегія суддів зазначає, що продовження існування стану порушення прав, свобод чи інтересів позивача й після ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 може бути підставою для звернення до суду з відповідним позовом задля їх захисту, однак такі обставини в жодному разі не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами, оскільки спірні правовідносини в такий період часу не були предметом судового розгляду.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

При розгляді заяви про перегляд за виключними обставинами судового рішення, апеляційним судом не встановлено в даній справі рішення, яке б підлягало виконанню та не було виконано.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 03.06.2019 року у справі №818/1131/17, відповідно до якої із тексту імперативних приписів пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що встановлена Конституційним судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення ще не виконане.

У випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення заяви про перегляд постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.02.2017 року за виключними обставинами.

Керуючись ст. ст. 242, 248, 308, 311, 321, 325, 327-329, 361, 368, 369 КАС України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

У задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року у справі №489/6023/16-а відмовити. Залишити в силі постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2017 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 11 березня 2019 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук