Справа № 686/33131/19
Суддя: Козак О. В.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/15/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

за участі: позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Бєлової В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, старшого інспектора сержанта поліції Шепетівського ВП ГУНП у Хмельницькій області Якимчука Анатолія Анатолійовича про скасування постанови та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, старшого інспектора сержанта поліції Шепетівського ВП ГУНП у Хмельницькій області Якимчука А.А. про скасування постанови та закриття провадження у справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 27.11.2019 року старшим інспектором сержантом поліції Шепетівського ВП ГУНП у Хмельницькій області Якимчуком А.А. було винесено постанову серії ЕАК №1798330 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на нього було накладено штраф у розмірі 425 грн. за те, що він нібито переїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, порушивши тим пункт 8.7.3.е ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вказану постанову було складено одразу на місці зупинки його транспортного засобу автомобіля «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 , яке нібито є місцем скоєння ним адміністративного правопорушення в м.Шепетівка, по вул.Українській,66.

Дана постанова є незаконною, необгрнутованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не визнавав та не визнає своєї вини у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення, так як перехрестя він перетинав на дозволений зелений сигнал світлофора. Зі сторони посадових осіб відповідача, будь-яких належних чи допустимих доказів, які б підтвердили висунуте ними звинувачення у перетині ним перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, на місці складання оскаржуваної постанови надано не було. Він має припущення і про несправність світлофора на перехресті за названою адресою, що могло призвести до різного відображення його сигналів з різних місць його сприйняття, але неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. В зв`язку з невизнанням факту скоєння ним адміністративного правопорушення він не погоджувався на сплату оголошеного йому штрафу після складання оскаржуваної постанови, але не мав наміру заперечувати проти ознайомлення з нею, та викладення в ній своїх зауважень, проте старший інспектор сержант поліції Шепетівського ВП ГУНП у Хмельницькій області Якимчук А.А. навіть не надав йому такої змоги, повідомивши, що постанова прийде до нього поштою і тоді він зможе її оскаржити.

Також, справа про накладення на нього адміністративного стягнення була розглянута на місці зупинки його транспортного засобу, а не за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, що є неправомірним. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Тому позивач просить позов задоволити та скасувати постанову серії ЕАК №1798330 від 27.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену старшим інспектором сержантом поліції Шепетівського ВП ГУНП у Хмельницькій області Якимчуком А.А., а провадження у справі закрити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що відсутні докази того, що він здійснював проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, він проїжджав перехрестя на жовтий сигнал світлофора, при цьому у додатковій секції світлофора горіло зелене світло, що дозволяло йому здійснювати рух прямо, тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення позову, підтримала доводи зазначені у відзиві, суду пояснила, що в зв`язку з виявленням адміністративного правопорушення було винесено постанову.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1798330 від 27.11.2019р., складеної інспектором Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Якимчуком А.А., Педос С.М. 27.11.2019 року о 12 годині 10 хвилин керуючи автомобілем марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_2 в м.Шепетівка по вул.Українська,66 проїжав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 е ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн..

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 8.7.3 е) ПДР України передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали, забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено, що за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем та представником відповідача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем п.8.7.3 е) ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Наданий суду представником відповідача відеозапис не підтверджує факту, що ОСОБА_1 проїжав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора. Крім того слід зазначити, що оскаржувана постанова не містить посилання на вказаний відеозапис, як на доказ.

Також, слід зазначити, що з наданого позивачем суду відеозапису роботи світлофора на перехресті в м.Шепетівка, вбачається встановлення на світлофорі додаткової секції, в якій разом з жовтим або червоним сигналом світлофора горить зелений сигнал, що відповідно до п. 8.7.3 ПДР України інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Таким чином, відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Крім того, як на одну із підстав обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що розгляд справи проведено на місці зупинки транспортного засобу.

Однак, слід зазначити наступне, згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.1 р. III Інструкції № 1395).

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Так, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.05.2015 № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення у пункті 2.4 мотивувальної частини цього рішення зазначив, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Аналіз законодавчих норм, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, та рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015, дає підстави для висновку, що працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, зокрема передбачених ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на місці вчинення таких правопорушень.

У зв`язку з чим, вказані доводи позивача, суд вважає безпідставними.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевийзагальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1798330 від 27.11.2019р., складену інспектором Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Якимчуком А.А., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.122 ч.2 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн., а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.1,9, 122 ч.2, 247, 251, 280, 283, 288, 293, 294 КУпАП, ст.ст.9,10,11,77,79,229, 241-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1798330 від 27.11.2019р., складену інспектором Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшим сержантом поліції Якимчуком А.А., про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.122 ч.2 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн., а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити, за відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: