Справа № 400/1054/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

10 березня 2020 р. № 400/1054/20
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Устинов І. А., ознайомившись з матеріалами справи за

адміністративним позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) з виогами:

- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування з 01.01.2017 року рбмеження максимального розміру при призначенні пенсії позивачу, розрахованої відповідачем на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.09.2018р. у справі № 1440/1694/19;

- зобов`язати відповідача з 01.01.2017 року здійснити нарахування та виплачувати позивачу пенсію, розраховану відповідачем на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.09.2018р. у справі № 1440/1694/19 без обмеження їїї розміру, тобто в сумі 15672,24грн. щомісяця з урахуванням проведених виплат.

Дослідивши матеріали позовної заяви та оцінивши наявні документи в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити, що відсутні підстави для її прийняття, виходячи з такого.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Аналіз цього положення у взаємозв`язку з положеннями ч. 1, 2 статті 55 Конституції України дає підстави дійти висновку, що судам підвідомчі будь-які звернення фізичної особи щодо захисту своїх прав і свобод. Тому суд не може відмовити у правосудді, якщо, зокрема, громадянин України вважає, що його права і свободи порушено чи порушуються, або створено чи створюються перешкоди для їх реалізації, або має місце інше ущемлення прав і свобод.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд, розглянувши надані позивачем матеріали, встановив наступне.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року у справі № 1440/1964/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до оловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволено частково, а саме: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) у розмірі 90% грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2017 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та Постанови КМУ "Про внесення змін до постанови КМУ від 07.11.2007 року № 1294" від 28.12.2016 року № 1036 з врахуванням збільшених розмірів посадового окладу - 3100 грн., окладу за спеціальним званням (полковник) - 135 грн., надбавки за вислугу років (стаж служби) в розмірі 40 %, що становить - 1294,00грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 100 %, що становить - 4529,00 грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15%, що становить 465,00грн., надбавки за ОРД та інформаційно-аналітичну роботу в розмірі 50 %, що становить - 1550,00 грн., премії в розмірі 140%, що становить - 6340,60 грн.

Рішення по справі № 1440/1964/18 набрало законної сили 14.12.2018р., по справі судом видано виконавчий лист.

Відповідно до матеріалів позовної заяви у справі № 400/1054/20 та листа відповідача від 16.12.2019р. за № 5595-Г-07 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області перераховано пенсію позивача згідно рішення суду від 25.09.2018р. по справі № 1440/1964/18. Підстави для проведення повторного перерахунку пенсії позивача відсутні.

Суд зауважує, що спірні правовідносини склалися у зв"язку з невиконанням рішення суду , що вже набрало законнної сили.

Аналізуючи норми КАС України, суд вказує, що для їх застосування повинні бути належні підстави в разі невиконання рішення суду, яке ухвалене на користь особи-позивача та мають бути належні обставини, які свдчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень, повязаних з невиконанням рішення по справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання рішення суду, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

КАС України містить інші норми щодо захисту прав та інтересів в разі невиконання чи неналежного виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Суд, проаналізувавши предмет позову у справі № 400/1054/20, дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.09.2018р. у справі №1440/1964/18).

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту є одним із способів виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.09.2018р. у справі №1440/1964/18. Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає протиправних дій з боку відповідача щодо невиконання рішення суду по справі № 1440/1964/18.

Виходячи з матеріалів позовної заяви, суд вбачає, що відповідач виконав рішення по справі № 1440/1964/18, але позивач не погоджується з його результатом, тобто з розміром перерахованої пенсії. Проте, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищезазначеного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інереси, то він повинене був звернутися до суду не з новим позовом, а з заявою щодо невиконання або неналежного виконання відповідачем рішення суду.

Відтак, заявлені вимоги ОСОБА_1 викладені в новій позовній заяві (справа № 400/1054/20) про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому порядку не розглядаються.

Вирішуючи зазначену справу, суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені у постанові Верховного Суду від 20.02.2019р. по адміністративній справі № 806/2143/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Одночасно з цим, суд розяснює позивачу, що сплачена сума судового збору згідно з п.3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 170, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі надіслати особі, яка подала позовну заяву разом із усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею в порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень КАС України.

Суддя І. А. Устинов