Справа № 815/1993/14
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1993/14
11 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі №815/1993/14 за позовом Управління пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси до Відкритого акціонерного товариства Укрхліббуд про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах в сумі 8262,86 грн.,-
Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2014 року у справі № 815/1993/14 набрала законної сили 10.06.2014р.
03.03.2020р. (вх. № 9888/20) від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла заява про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій заявник просить Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси замінити на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Заявник та відповідач до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч.2 ст. 379 КАС України, суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд дійшов наступного.
Судом встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року № 988 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» та наказу Пенсійного фонду України № 1 від 03.01.2017 року «Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 року від 21.12.2016 року № 988 від 31.03.2017 року відбулася реорганізація управління Пенсійного фонду України в Примрському районі міста Одеси шляхом злиття з управління Пенсійного фонду України в Київському районі міста Одеси в Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі.
Відповідно до ч.1 ст.379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі на стадії виконання судових рішень.
Аналогічна норма передбачена положеннями Закону України Про виконавче провадження, згідно ч. 5 ст. 15 якого уразі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Тобто, заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї з сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок реорганізації юридичної особи. Заміна сторони полягає у вступі замість неї її правонаступника.
За змістом ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За правилами статті 19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі.
Статтею 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.
У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини "Воротнікова проти України" від 14 лютого 2008 року (заява № 1225/02) зазначено про те, що виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області є правонаступником суб`єкта владних повноважень, який вибув у спірних правовідносинах, а саме управління Пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси, а відтак заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вх. № 9888/20 від 03.03.2020р.) про заміну стягувача у виконавчому провадженні по справі № 815/1993/14, є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 205, 243, 248, 250, 256, 379, 295, 297 КАС України, суд, -
Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.
Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України, та може бути оскаржена у відповідності до ст. 295, 297 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.03.2020р.

Суддя О.М. Тарасишина