Справа № 580/3414/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3414/19 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 27.07.2019, включивши до розрахунку розміру пенсії про нараховане грошове забезпечення та інші нарахування за період з грудня 2016 року по листопад 2018 року, а саме, доплати за роботу в нічний час, доплати особам, які працюють у зоні відчуження, матеріальної допомоги на оздоровлення та відпустку, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, згідно довідки Головного управління Національної поліції в Київській області від 19.07.2019 № 447.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень частини першої ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач є пенсіонером Національної поліції України та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Черкаській області, отримує пенсію з 11.12.2018 року по 2 групі інвалідності, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Згідно грошового атестата № 56 від 14.02.2019 та довідки № 131 від 15.02.2019, виданих Головним управлінням Національної поліції в Київській області, при призначенні пенсії ОСОБА_1 включені наступні види грошового забезпечення: посадовий оклад - 2500 грн.; оклад за військове звання - 1800 грн.; надбавка за вислугу років у розмірі 25% - 1075 грн.;

Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці складає 3101,59 грн. (премія).

27.07.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії відповідно до довідки від 09.07.2019 № 447, виданої Головним управлінням Національної поліції в Київській області, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, в тому числі доплати за роботу в зоні відчуження, доплату за роботу в нічний час, матеріальної допомоги на оздоровлення тощо, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Листом від 14.08.2019 № 1046/3-10, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомлено про відмову в проведенні перерахунку пенсії, оскільки пенсія була призначена в розмірі 60% (як особі з інвалідністю 2 групи від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції) грошового забезпечення 8476,59грн., визначеного згідно грошовим атестатом від 14.02.2019 № 56 та довідкою про щомісячні додаткові види грошового забезпечення від 15.02.2019 № 131. Зазначено, що додаткові компенсаційні виплати та матеріальна допомога не включена в розрахунок грошового забезпечення, а тому, відсутні підстави для їх врахування.

Не погоджуючись із відмовою органу пенсійного фонду, вважаючи її неправомірною та такою, що порушує її законне, конституційно гарантоване право на належний соціальний захист та відповідне пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.

Закон № 2262-ХІІ, до грошового забезпечення, з якого визначається пенсія, не включає одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, премії, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Тобто, врахування до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення не передбачено. Інші нараховані доплати не входять до грошового забезпечення з якого обчислюється пенсія, та є доплатами, які не мають постійного характеру, а носять компенсаційний характер.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в Національній поліції, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 43 вищевказаного Закону, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» від 17 липня 1992 року № 393, передбачено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням таких його видів: відповідних окладів за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 зазначила наступне: «…Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема, щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Так, факт сплати єдиного внеску, не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним».

Таким чином, колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для включення до грошового забезпечення, з якого здійснюється перерахунок пенсії, певних виплат та надбавок, є наявність системного та щомісячного характеру.

Оскільки, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення не має щомісячного характеру, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно її не враховано при відповідних нарахуваннях.

Щодо неврахування відповідачем при перерахунку пенсії доплати за роботу у нічний час, колегія суддів зазначає, що така доплата не входить до, встановленого ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», переліку складових грошового забезпечення, оскільки, її виплата здійснюється не щомісячно, має компенсаційний характер і пов`язана, як правило, з виконанням додаткових обов`язків. Тобто, ця виплата не є щомісячною і не має систематичного характеру, її розмір не є фіксованим, а тому, вона не є складовою грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 14 травня 2019 року у справі № 639/2222/17.

Колегія суддів також вважає, що доплата особам, які працюють у зоні відчуження не є постійною і не має систематичного характеру, оскільки, її розмір залежить від кількості відпрацьованого часу та кількості днів перебування у зоні відчуження, а тому, управлінням Пенсійного фонду України правомірно не включено таку доплату до грошового забезпечення при здійсненні відповідного нарахування.

Доводи апелянта про те, що вказані доплати та виплати підлягають включенню до грошового забезпечення, під час здійснення перерахунку пенсії, так як, з них був сплачений єдиний внесок, колегія суддів вважає необґрунтованими, адже сплата єдиного внеску не є безумовною підставою для включення вищезазначеної виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, оскільки, такі виплати мають мати, також, системний та щомісячний характер.

Крім того, суд першої інстанції цілком обгрунтовано вказав на те, що згідно довідки про нараховане грошове забезпечення та інші нарахування № 447 від 09.07.2019, що видана Головним управлінням Національної поліції в Київській області, ОСОБА_1 також нараховувались надбавки які не мали постійного характеру - доплата за роботу в нічний час, доплата за роботу в зоні відчуження, матеріальна допомога, відпустка ЧАЕС, індексація, проте, вказана довідка № 447 від 09.07.2019, видана не для пред`явлення для призначення (перерахунку) пенсії та не у відповідній формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Враховуючи встановлені обставини та норми чинного законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

При цьому, апеляційна скарга не містять посилання на обставини, передбачені статтями 317-319 Кодексу адміністративного судочинства України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Згідно з приписами частини першої ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко