Справа № 263/38/20
Суддя: Хараджа Н. В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/38/20
Провадження № 2-а/263/115/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючий - суддя Хараджа Н.В., при секретарі - Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом 03.01.2020 року мотивуючи тим, що 20.12.2019 року о 14 год 49 хв. на пр. Московському м. Харкова інспектором відділу БДД УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Катамадзе було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ДП18 № 485030 за ч.2 ст.121 КУпАП. Дана постанова мотивована тим, що водій керував автобусом під час надання послуг з перевезення пасажирів, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів що стосується безпеки дорожнього руху, а саме малися численні тріщини на світловідбивальних поверхнях та розсіювачі ПЗС з лівої сторони, чим порушив п15, п.31.1 ПДр України та п.6.12.ДСТУ 3649 2010, ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КУпАП. Вказаною постановаю не згоден, вважає, що що матеріали справи не містять жодного доказу його вини та взагалі не містять доказів факту керування автобусом з його боку. У звязку з чим, просить визнати незаконою та скасувати постанову, а провадження у справі зактири за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

31.01.2020 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження.

Представник позивача та позивач подали до суду заяву, в якій просили справу слухати у їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

20.02.2020 року представник відповідача подав до суду відзив, в якому зазначив, що твердження позивача не відповідають дійсності, вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. 18.11.2019 року під час здійснення заходів в сфері безпеки дорожнього руху на АС-6 в м. Харкові було виявлено автобус Setra S315, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перевізник ФОП ОСОБА_2 , який здійснював перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування «Маріуполь-Харків», рейсом 513, час відправлення якого 14:35. Технічний стан даного транспортного засобу не відповідає вимогам стандартів, що стосується безпеки дорожнього руху, тому на водія було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №549708 за ч.2 ст.121 КУпАП. Під час складання постанови водій пояснив, що маршрут «Маріуполь-Харків» новий і в нього маються всі документи, які б підвереджували законність перевезень пасажирів. Під час опрацювання матеріалів було встановлено, що жоден з наданих документів не підтверджують законність перевезень по вищезгаданому маршруту Відповідний дозвіл, який надає право на перевезення пасажирів по даному маршруту був виданий лише 26.12.2019 року Міністерством інфраструктури України. Щодо посвідчення другого водія, то його ніхто е передавав працівникам поліції, на відео це чітко видно, також видно, що другий водій з`явився пізніше, по його вигляду було зрозуміло, що він тільки проснувся. Ч2 ст. 121 КУпАП встановлюється відповідальність за використання транспортних засобів під час надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності передбачені ч.1 ст. цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації. На зовнішніх світлових приладах автобуса MAN fortuna, реєстраційний номер НОМЕР_2 , малися чисельні тріщини, що є порушенням п.31.1 ПДР України, згідно якого технічний стан транспортних засобів та та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкції підприємств-виробників та іншої нортативно-технічної документації та п.6.1.2. ДСТУ 3649:2010 «Національний стандарт України. Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного приладу та методи контролювання» вимоги до зовнішніх світлових приладів щодо безпечності технічного стану колісного транспортного засобу, згідно якого не дозволено застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС, устанавлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС, що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір. Постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена на підставі зібраних у справі доказів та відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.У зв`язку з вищевикладеним. Просили відмовитиу задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 205, 268 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з вимогами ч. 3 вказаної вище статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 20.12.2019 року інспектором відділу БДР УПП в Х/о ДПП лейтенантом поліції Катамадже Е .Н . щодо гр. ОСОБА_1 було винесено постанову серії ДП18 №485030 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої 20.12.2019 року о 14 год. 30 хв. В м. Харків пр Московський 299А водій керував транспортним засобом автобусом, під час надання послуг з перевезення пасажирів, технічний стан якого не відповідає вимогам стандартів , що стосуються безпеки дорожнього руху, а саме малися численні тріщини на світловідбивальних поверхнях та розсіювачі ПЗС з лівої сторони, чим порушив п.15 п.31.1 ПДР України та п.6.1.2. ДСТУ 3649:2010, ст.37 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП. Вказаною постановою позивача піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст.121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України №5-рп/2015 від 26 травня 2015 року наданого за поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6 Основного Закону України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ДП18 № 485030, відповідачем було встановлено, що ОСОБА_1 вчинив порушення передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП України, чим порушив п15, п.31.1 ПДр України та п.6.1.2.ДСТУ 3649 2010, ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», а саме керував транспортним засобом, який мав численні тріщини на світловідбивальних поверхнях та розсіювачі ПЗС з лівої сторони

Відповідно до п. 6.1.2 Вимог щодо безпечності технічного стану та методи контролювання ДСТУ 3649:2010 «Колісних транспортних засобів» не дозволено застосовувати зруйноваті та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС, устанавлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС, що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір.

Як вбачається з фотокопій на транспортному засобі малися тріщини на світловідбивальних поверхнях, проте ідентифікувати з якого саме боку транспортного засобу вони містяться неможливо.

Відповідно до п. 31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

П. 31.1 ПДР Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Слід зазначити, що п. 31.1 ПДР не містить заборони експлуатації транспортного засобу зі тріщинами в зоні світловідбивальних поверхнях та розсіювачі ПЗС

Пунктом 6.1.2ДСТУ 3649:2010 не дозволено тріщини на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, відповідачем надано відеозапис DSJX301930_АХ1930, тоді як в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення взагалі не зазначено, що до постанови додається диск.

Як вбачається з оглянутого у судовому засіданні диску вбачається, 20.12.2019 року в період часу з 14:25:01 год. до 14:25:13 год було за фіксування керування автобусом зеленого кольору, реєстраційний номер ідентифікувати неможливо, проте, хто саме керував з оглянутого диску не вбачається, крім того, коли працівники підійшли до автобуса на зупинку, там було ще декілька аналогічних автобусів зеленого кольору, проте відповідно до оскаржуваної постанови факт керування вищевказаним засобом було встановлено 20.12.2019 року о 14 год. 30 хв., таким чином відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем у встановлений процесуальним законодавством спосіб не надано жодних об`єктивних і беззаперечних доказів, які б підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення. При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації або без належного підтвердження, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Отже, судом не встановлено обставин, які б достеменно підтверджували вчинення позивачем порушення вимог п. 12.4 ПДР України.

Крім того, суд зазначає, що належних доказів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за 1 ст.122 КУпАП під час розгляду справи відповідачем, в порушення вимог ч. 2 ст.77 КАС України, суду не надано. Сам факт правопорушення позивачем правил дорожнього руху, належними та допустимими доказами не підтверджено. Щодо інших доводів позивача, суд оцінює їх критично, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до переконання, що наявні підстави для скасування постанови серії ДП18 № 485030 від 20.12.2019року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.121 КУпАП України

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 255, 286, 295, 297 КАС України, ст. 7, 33, ч.2 ст.121, 245, 251, 252, 256, 258, 268, 276, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 № 485030 від 20.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.121 КУпАП України.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченогоч.2 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Хараджа