Справа № 280/6438/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 березня 2020 року (о 12 год. 15 хв.)Справа № 280/6438/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» (71312, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с. Велика Знам`янка, вул. Леніна, буд. 553, ) про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі - позивач) звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» (далі - відповідач або ДП «СГП «Запорізьке») про стягнення податкового боргу у загальному розмірі 2 518 655,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України) та зазначає, що згідно облікової картки платника у відповідача наявна заборгованість, яка виникла в результаті несплати узгоджених сум податкових зобов`язань з земельного податку з юридичних осіб та з податку на нерухоме майно, відмінне від земельного (житлова нерухомість), нарахованих податковим органом за результатами перевірки, а також самостійно визначених податкових зобов`язань у податкових деклараціях. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку повністю відповідачем не сплачений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача податковий борг з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2 518 655,21 грн.

Ухвалою суду від 02.01.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання на 27.01.2020. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

27.01.2020 розгляд справи відкладено до 27.02.2020.

13.02.2020 від представника позивача до суду надійшло клопотання (вх. №6868) про розгляд справи у порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з чим, відповідно до частини 3 статті 205 КАС України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів. Відзив на позов відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, враховуючи неявку всіх учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з ч. 4 с. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У період з 28.02.2020 по 09.03.2020 суддя Калашник Ю.В. була відсутня на роботі, що підтверджується довідкою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.03.2020 №02-35/20/18, яка міститься в матеріалах справи.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

ДП «СГП «Запорізьке» () є юридичною особою, яка зареєстрована 30.04.2009 за № 1 000404 (а.с.15-16).

Як вбачається з довідки про заборгованість та облікової картки платника податків, ДП «СГП «Запорізьке» має податковий борг на загальну суму 2 518 655,21 грн., у т.ч.: з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2 511 655,26 грн, податку на нерухоме майно (житлова нерухомість) (код б/к 18010100) у розмірі 1980,79 грн. та з податку на нерухоме майно (житлова нерухомість) (код б/к 18010400) у розмірі 5019,16 грн.

22.02.2017 відповідачем до податкового органу подано податкову декларацію № НОМЕР_1 з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2017 рік, відповідно до якої підприємством самостійно були визначені податкові зобов`язання із земельного податку у розмірі 26,25 грн. Розмір щомісячних платежів земельного податку за період з січня по листопад 2017 року (включно) становить 2,19 грн., за грудень 2017 року - 2,16 грн. (а.с.18).

Проте, самостійно визначені зобов`язання із земельного податку з юридичних осіб за період з березня по грудень 2017 року у загальному розмірі 21,87 грн. відповідачем у встановлені законодавством строки сплачені не були.

Також, на підставі акту камеральної перевірки № 60/08-01-58-01/36418685 від 07.11.2017 податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення форми «Ш» від 27.11.2017:

№ , яким до відповідача за платежем: земельний податок з юридичних осіб застосовано штраф у загальному розмірі 2693,41 грн. (а.с.20);

№ , яким до відповідача за платежем: земельний податок з юридичних осіб застосовано штраф у загальному розмірі 16923,40 грн. (а.с.20);

№ , яким до відповідача за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості застосовано штраф у загальному розмірі 109,94 грн. (а.с.20, зворотній бік).

Указані рішення направлені на адресу відповідача поштою та отримані уповноваженою особою відповідача 02.12.2017 (а.с.20, зворотній бік). Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

20.02.2017 відповідачем до податкового органу подано податкову декларацію № з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік, відповідно до якої підприємством самостійно були визначені податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно у розмірі 6400,00 грн. Розмір щоквартальних платежів податку на нерухоме майно у 2017 році становить 1600,00 грн. (а.с.22).

Так, з урахуванням наявної у відповідача переплати на суму 1490,78 грн., грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код б/к 18010400), за податковою декларацією № від 20.02.2017 становить 4909,22 грн.

20.02.2018 відповідачем до податкового органу подано податкову декларацію № з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2018 рік, відповідно до якої підприємством самостійно були визначені податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно у розмірі 1920,00 грн. Розмір щоквартальних платежів податку на нерухоме майно у 2018 році становить 480,00 грн. (а.с.23).

Так, з урахуванням наявної у відповідача переплати на суму 109,21 грн., грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код б/к 18010100), за податковою декларацією № від 20.02.2018 становить 1810,79 грн.

Також, на підставі акту камеральної перевірки № 168/08-01-58-04/36418685 від 17.10.2019 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «ПС» від 11.11.2019 № , яким до відповідача за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості застосовано штраф у загальному розмірі 170,00 грн. (а.с.24). Указані рішення направлено на адресу відповідача поштою та отримане уповноваженою особою відповідача 16.11.2019 (а.с.26). Указане рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржено не було, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Окрім того, на підставі акту перевірки № 768/08-01-14-15/36418685 від 12.12.2018 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 19.12.2018 № , яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: земельний податок з юридичних осіб на загальну суму 1 559 163,50 грн., у т.ч.: за податковими зобов`язаннями 1 247 330,80 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 311 832,70 грн. (а.с.25). Указане рішення отримане уповноваженою особою відповідача 19.12.2018. Указане рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржено не було, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженим, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

На підставі п.п.129.1.1 п. 129.1 ст. 129 Податкового кодексу України, за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань відповідачу нарахована пеня із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 932 853,08 грн.

Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме: на адресу відповідача надіслана податкова вимога від 14.02.2017 № 19-17 на суму 10620,39 грн., яка отримана уповноваженою особою відповідача 25.02.2017 (а.с.17).

У зв`язку з несплатою відповідачем податкової заборгованості у добровільному порядку ГУ ДПС у Запорізькій області звернулось із даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми законодавства, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

За приписами п. 49.1, 49.2 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Підпунктами 49.18.1, 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

За змістом п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу) (пп.14.1.72 п. 14.1 ст. 14 даного Кодексу).

За приписами п.286.2 ст. 286 ПК України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця. (п. 287.3 ст.287 ПК України).

Судом встановлено, що ДП «СГП «Запорізьке» самостійно були визначені податкові зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб та з податку на нерухоме майно, проте самостійно визначені податкові зобов`язання відповідачем сплачені не були та набули статусу податкового боргу.

Контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (пп.54.3.1, 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України).

При цьому, згідно з п.56.1 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (п.57.3 ст.57 ПК України).

Згідно із п. 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Із матеріалів справи вбачається, що податкові повідомлення-рішення від 27.11.2017 № , № , № , від 11.11.2019 № , від 19.12.2018 № , якими визначено суму штрафу за платежем: земельний податок з юридичних осіб та податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, надсилались на адресу відповідача поштою та отримані уповноваженою особою відповідача. Указані рішення відповідачем ні у адміністративному, ні у судовому порядку оскаржені не були, а отже сума визначеного податкового зобов`язання є узгодженою, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку , визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. (п. 59.3 ст. 59 ПК України).

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 ПК України).

Із матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідача надіслана податкова вимога від 14.02.2017 № 19-17 на суму 10620,39 грн., яка отримана уповноваженою особою відповідача 25.02.2017 (а.с.17).

Згідно із п. 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Враховуючи положення п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України, податкова вимога від 14.02.2017 № 19-17 вважається врученою відповідачу належним чином.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Суму податкового боргу відповідачем погашено не було, у зв`язку із чим податкова вимога повторно не надсилалась.

За змістом пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Отже, виникнення податкового боргу є юридичним фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 - 95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На момент розгляду справи в суді сума податкового боргу на загальну суму 2 518 655,21 грн., у т.ч.: з земельного податку з юридичних осіб у розмірі 2 511 655,26 грн, податку на нерухоме майно (житлова нерухомість) (код б/к 18010100) у розмірі 1980,79 грн. та з податку на нерухоме майно (житлова нерухомість) (код б/к 18010400) у розмірі 5019,16 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, доказів протилежного відповідач суду не надав. Відзив на позовну заяву не надав, доводи позивача не спростував.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як встановлено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки, відповідно до приписів ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати у даному випадку з відповідача стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» (71312, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с. Велика Знам`янка, вул. Леніна, буд. 553, ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити.

Стягнути з рахунків платника податків у всіх банках, обслуговуючих Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» (), а також за рахунок готівки, що належить такому платнику податків податковий борг у загальному розмірі 2 518 655,21 грн. (два мільйони п`ятсот вісімнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень 21 копійка), у тому числі:

із земельного податку з юридичних осіб (код б/к 18010500) у розмірі 2 511 655,26 грн. (два мільйони п`ятсот одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень 26 копійок) на користь УК у Кам.-Дн.рн/отг м.К.-Дн./18010500, р/р UA1008395, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998 ;

з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код б/к 18010100) у розмірі 1 980,79 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят гривень 79 копійок) на користь УК у Кам.-Дн.рн/отг м.К.-Дн./18010400, р/р UA2008395, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998 ;

з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код б/к 18010400) у розмірі 5 019,16 (п`ять тисяч дев`ятнадцять гривень 16 копійок) на користь УК у Кам.-Дн.рн/отг м.К.-Дн./18010400, р/р UA3008395, банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998 .

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10.03.2020.

Суддя Ю.В. Калашник