Справа № 420/5449/19
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 березня 2020 року

Київ

справа №420/5449/19

адміністративне провадження №К/9901/4953/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року

та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2020 року

у справі №420/5449/19

за позовом ОСОБА_1

до Виконуючого обов`язки голови П`ятого апеляційного адміністративного суду Димерлія Олександра Олександровича

про визнання протиправними дій та бездіяльності, визнання тексту листа нечинним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .

Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що касаційна скарга подана з пропуском строків, встановлених статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З поданих матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено 10 січня 2020 року, повний текст складено того ж дня, відповідно останнім днем для оскарження цього рішення було 10 лютого 2020 року.

Проте, касаційну скаргу направлено до суду поштою лише 17 лютого 2020 року, тобто з пропуском встановленого для цього строку.

У касаційній скарзі позивачем зазначено, що копію оскаржуваного рішення нею отримано 03 лютого 2020 року.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження наведених скаржником обставин пропуску строку, зокрема, конверту, в якому було направлено копію рішення апеляційного суду, скаржником до касаційної скарги не додано.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання поновлення порушеного строку на касаційне оскарження посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу апеляційного суду ним отримано лише 03 лютого 2020 року, проте на підтвердження цього не додає ніяких доказів.

Оскільки за поданими матеріалами скарги не можливо встановити дату отримання позивачем копії оскаржуваного судового рішення, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поважності причин пропуску скаржником строку на касаційне оскарження з наведених ним підстав.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Таким чином, касаційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши скаржнику 10-ти денний термін з моменту отримання даної ухвали для подання до Суду доказів поважності причин пропуску строку на звернення до касаційної інстанції пов`язаних з несвоєчасним отриманням судового рішення апеляційної інстанції (зокрема - копії поштового конверту, в якому було отримано оскаржувану ухвалу, довідку поштового відділення тощо) або вказання інших поважних причин пропуску строку звернення з касаційною скаргою.

Крім того, встановлено, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.

У порушення наведених вимог, у касаційній скарзі скаржником не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України та адреса електронної пошти.

Згідно із частиною четвертою статті 330 КАС України до касаційної скарги додаються, зокрема, копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

До касаційної скарги не додано її копій відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини 4 статті 330 КАС України до касаційної скарги, зокрема, додається документ про сплату судового збору.

Якщо касаційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

Разом із касаційною скаргою заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору без зазначення підстав.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Суд також виходить з того, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.

Як вбачається із змісту касаційної скарги ОСОБА_1 та підтверджується даними Єдиного державного реєстру судових рішень, предметом касаційного оскарження є:

- ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі №420/5449/19 про повернення позовної заяви ОСОБА_1 ;

- ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі №420/5449/19 про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Таким чином, оскільки предметом оскарження є судові рішення з питань правильного застосування норм процесуального права, судовий збір за подачу звернення з цією касаційною скаргою слід обчислювати виходячи з підпункту 5 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону "Про судовий збір" за оскарження трьох процесуальних документів.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI), за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2102,00 гривні, тому, за подання касаційної скарги у цій справі скаржник має сплатити судовий збір в розмірі 4204,00 гривні (2102,00 грн*2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду сплачується шляхом внесення або перерахування коштів за реквізитами:

Отримувач коштів - УК у Печерському районі /Печерський район/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007

Код класифікації доходів бюджету - 22030102

Найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055)

Символ звітності банку - 207

Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Крім цього, касаційна скарга написана від руки нерозбірливим почерком, є нечитабельною, що є суттєвим недоліком касаційної скарги, що фактично позбавляє Суд можливості дослідити її обґрунтування та зміст вимог.

Наведені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду (ухвала від 15 січня 2018 року справа №820/3259/17).

Нерозбірливість змісту касаційної скарги, також, кореспондується з обов`язком зазначити в касаційній скарзі обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд зазначає, що з огляду на нечитабельність та нерозбірливість змісту касаційної скарги підстав вважати, що скаржником було зазначено в касаційній скарзі обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права - немає.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута скаржнику в порядку, встановленому статтею 169 КАС України.

Керуючись статтями 133, 169, 330, 332 КАС України

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року та ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 січня 2020 року у справі №420/5449/19 - залишити без руху.

3. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.

4. У разі невиконання вимог ухвали в іншій частині в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Н.М. Мартинюк

Ж.М. Мельник-Томенко ,

Судді Верховного Суду