Справа № 520/3871/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.Справа № 520/3871/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., повний текст складено 23.10.19 року по справі № 520/3871/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі №520/3871/19 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задоволено частково. Визнано протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №3, №0, №3 від 07.02.2019 року, які прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. Також вирішено питання про розподіл судових витрат та стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика" судові витрати в розмірі 19207 (дев`ятнадцять тисяч двісті сім) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області.

Позивач, ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика"звернувся до суду з заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій зазначив, що загальна сума витрат на професійну правничу допомогу по даній справі складає 34 534,00 грн.

В обгрунтування вимог заяви зазнчив, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

16 жовтня 2019 року додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по справі за позовом ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика" до ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - задоволено частково.

Доповнено резолютивну частину рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року абзацом наступного змісту:

"Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області () на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика" (код ЄДОПОУ 30655683) 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат".

В задоволенні іншої частини вимог заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - відмовлено.

В апеляційній скарзі ГУ ДФС у Харківській області просить скасувати зазначене додаткове рішення суду першої інстанції, у задоволенні вимог заяви відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті додаткового рішення в частині задоволення заяви норм процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення питання судом першої інстанції. Стверджує, що розмір витрат на правову допомогу не є співмірним із розміром заявлених позовних вимог. Крім того, з огляду на те, що у позові ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика" необхідно відмовити, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на викладені доводи, позивач просить додаткове рішення залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове задоволення заяви позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив обґрунтованості судових витрат, що підлягають відшкодуванню саме в розмірі 15000 грн. 00 коп.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі статтею 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Приписами ст.132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частинами 3-5 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У справі «East/WestAllianceLimited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З аналізу наведених норм бачається, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, представником позивача надано наступні докази понесення витрат на правничу допомогу.

Так, між товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Залізничавтоматика" (Клієнт) та ОСОБА_1 (Адвокат) укладено договір від 21.01.2019 року, за яким Адвокат приймає на себе доручення Клієнта на надання правової допомоги з питань захисту прав та представлення інтересів Клієнта в будь - яких цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних, інших публічних та приватних правовідносинах, а Клієнт, за дії Адвоката з надання юридичної допомоги зобов`язується сплатити йому гонорар, а також фактичні витрати, пов`язані з виконанням доручення Клієнта (п.1.1 Договору).

Згідно додаткової угоди №1 від 21.01.2019 року п.3.1 договору від 21.01.2019 року викладено в наступній редакції: за дії з надання юридичної допомоги Клієнт сплачує Адвокату гонорар з розрахунку 400 грн. за одну годину фактично виконаних робіт та наданих послуг.

Додатковою угодою №4 від 04.07.2019 року внесено зміни до п.3.1 договору від 21.01.2019 року та збільшено вартість фактично виконаних робіт та наданих адвокатом послуг до 450 грн./год. роботи.

На підтвердження витрат обсягу правничої допомоги та її подальшої оплати, наданої ОСОБА_1 при розгляді даної справи №520/3871/19, позивачем надано документи, а саме: договір про надання правової допомоги від 21.01.2019 року; акти приймання послуг (робіт) від 01.02.2019 року №1, від 01.03.2019 року №2, від 22.04.2019 року №3, від 03.07.2019 року №4, від 27.08.2019 року №5, від 02.10.2019 року №6 до договору про надання правової допомоги; додаткові угоди №1 від 21.01.2019 року, №2 від 23.01.2019 року, №3 від 13.02.2019 рок, №4 від 04.07.2019 року до договору про надання правової допомоги; платіжні доручення №1898 від 11.02.2019 року на суму 11 034,00 грн., №1946 від 22.043.2019 року на суму 5 300,00 грн., №2000 від 22.04.2019 року на суму 2 000,00 грн., №2151 від 19.07.2019 року на суму 15 400,00 грн., банківські виписки по рахунках Клієнта та Адвоката.

Згідно наданих документів підсумковий розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 33 734,00 грн.

За актом приймання послуг (робіт) №1 від 01.02.2019 року, на вивчення та правовий аналіз (в порядку підготовки справи до судового розгляду) акт № 63/20-40-14-03-06/30655683 від 09.01.2019 року документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Науково-виробничого підприємства «Залізничавтоматика» на предмет відповідності викладених в ньому висновків діючому законодавству та їх підтвердження належними та допустимими доками ОСОБА_1 витрачено 15 год. На правовий аналіз первинної бухгалтерської документації по взаємовідносинам ТОВ «Науково-виробничого підприємства «Залізничавтоматика» з ТОВ «НВП «Залізничавтоматика», ТОВ «МІДАС ДЕВЕЛОПМЕНТ», ТОВ "ФІРМА "МІРАТОРГ", ТОВ «КИЇВМЕТРОПРОЕКТ», ПАТ Українська залізниця, КП Харківський метрополітен, ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 адвокатом витрачено 12 год. 35 хв. Вартість наданої адвокатом правової допомоги згідно акту приймання послуг (робіт) №1 становила 11 034,00 грн. виходячи з розрахунку 400,00 грн./1 год.

Платіжним дорученням № 1898 від 11.02.2019 року підтверджено оплату ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» наданих адвокатом послуг згідно договору та акту приймання послуг (робіт) в розмірі 11 034,00 грн.

Однак, заявлена кількість витраченого часу на вивчення змісту акту перевірки ГУ ДФС в Харківській області № 63/20-40-14-03-06/30655683 від 09.01.2019 року колегія судів вважає необґрунтованою. Крім того, на вивчення та правовий аналіз первинної бухгалтерської документації по взаємовідносинам позивача з його контрагентами, об`єм якої в порівнянні з актом перевірки є значно більшим, адвокат витратив менше часу - 12 год. 35 хв.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що 5-х годин адвокату достатньо для вивчення змісту акту перевірки № 63/20-40-14-03-06/30655683 від 09.01.2019 року та 10 год. 35 хв. на аналіз первинної бухгалтерської, фінансової документації та, як наслідок необхідність стягнути на користь позивача, за актом приймання послуг (робіт) №1 від 01.02.2019 року витрати на правничу допомогу (вивчення, правовий аналіз змісту акту перевірки та бухгалтерської документації) у розмірі 6 100,00 грн. виходячи з того, що ставка адвоката становить 400 грн./1 год. роботи.

Згідно акту приймання послуг (робіт) №2 від 01.03.2019 року, на підготовку частини адміністративного позову щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «МІДАС ДЕВЕЛОПМЕНТ» та ТОВ "ФІРМА "МІРАТОРГ" адвокат витратив 10 год. 15 хв. На вирішення питання щодо кола доказів, необхідних для подачі до суду витрачено 3 год. Вартість наданих адвокатом послуг згідно акту приймання послуг (робіт) №2 становила 5 300,00 грн. виходячи з розрахунку 400,00 грн./1 год.

Платіжним дорученням № 1946 від 22.03.2019 року підтверджено оплату ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» наданих адвокатом послуг за актом приймання послуг (робіт) в розмірі 5 300,00 грн.

Згідно акту приймання послуг (робіт) №3 від 22.04.2019 року, на підготовку частини адміністративного позову щодо взаємовідносин позивача з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , а також завершення підготовки остаточної редакції адміністративного позову адвокат витратив 5 год. 15 хв. Вартість послуг становила 2 000,00 грн. виходячи з розрахунку 400,00 грн./1 год.

Платіжним дорученням № 2000 від 22.04.2019 року підтверджено оплату ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» наданих адвокатом послуг за актом приймання послуг (робіт) в розмірі 2 000,00 грн.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, представником позивача складено позовну заяву з переліком додатків до неї на 33 аркушах (Т.1 а.с. 5 - 37). Разом із позовом представником позивача подано до суду додатки до неї згідно переліку (Т.1 а.с.а.с. 38 - 250, Т.2. а.с. 1 - 168).

Таким чином, колегія суддів вважєа вірними висновки суду першої інстанції про те, що понесена позивачем сума витрат на підготовку позовної заяви та доданих до неї документів у загальному розмірі 7 300,00 грн. згідно актів приймання послуг (робіт) №2 від 01.03.2019 року, №3 від 22.04.3019 року, є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Згідно акту приймання послуг (робіт) №4 від 03.07.2019 року, на правове супроводження (участь у судових засіданнях, підготовка додаткових письмових пояснень, підготовка до судових засідань) адвокат витратив 21 год. 30 хв., на підготовку відповіді на відзив - 17 год., всього 30 год. 30 хв. Вартість послуг за актом приймання послуг (робіт) становила 15 400,00 грн.

Платіжним дорученням № 2151 від 19.07.2019 року підтверджено оплату ТОВ «НВП «Залізничавтоматика» наданих адвокатом послуг за актом приймання послуг (робіт) в розмірі 15 400,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що представник позивача адвокат Санін А.О. був присутнім у судових засіданнях 21.05.2019 року та 06.06.2019 року, що свідчить про підтвердження витраченого ним часу на судові засідання 2 години. Також представник позивача надавав до суду відповідь на відзив та додаткові пояснення, зокрема заяву про повернення надмірно сплаченого судового збору (Т.2 а.с. 219 - 224, 231 - 232). Крім того, представником позивача також було надано до суду протягом вересня 2019 року додаткові пояснення (Т.3 а.с. 22 - 24, 40 - 42).

При цьому, правове обґрунтування відзиву на позов та додаткових пояснень по справі є схожим з позовною заявою. Частину викладеної в них інформації взято з акту перевірки. Крім того, за обсягом відзив на позов та додаткові пояснення займають не більше 10 сторінок.

Отже, кількість витраченого часу на підготовку відповіді на відзив та підготовку письмових пояснень, яка зазначена у акті приймання послуг (робіт) №4 від 03.07.2019 року, є необґрунтовано завищеною.

Таким чином колегія сддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість зменшення зазначеного часу до двох годин.

В чому полягає підготовка адвоката до судових засідань та яку кількість часу на таку підготовку витрачено адвокатом, в акті приймання послуг (робіт) не конкретизовано та документально не підтверджено.

Таким чином, з відповідача на користь позивача, за актом приймання послуг (робіт) №4 від 03.07.2019 року підлягають стягненню витрати на правничу допомогу (участь у судових засіданнях, підготовка додаткових пояснень та відповіді на відзив) у розмірі 1 600,00 грн. виходячи з того, що ставка адвоката становить 400 грн./1 год. роботи.

Також, матеріали справи містять копії актів приймання послуг (робіт) №5 від 27.08.2019 року щодо правового супроводження адміністративної справи (підготовка та подання до суду пояснень щодо відсутності події податкового правопорушення в сфері обігу готівки та заяви про стягнення судових витрат,) за яким вартість послуг становила 4 223,00 грн. та № 6 від 02.10.2019 року щодо правового супроводження адміністративної справи (аналіз первинної документації, подання додаткових доказів, участь у судових засіданнях від 03.09.2019 року та від 02.10.2019 року, ознайомлення з матеріалами справи, аналіз наданих відповідачем документів), за яким вартість послуг адвоката становила 11 587,00 грн.

Проте, доказів сплати Замовником вартості наданих Адвокатом послуг, визначених в актах приймання послуг (робіт) №5 від 27.08.2019 року та № 6 від 02.10.2019 року, представником позивача до суду не надано.

Враховуючи вищезазначене, матеріалами справи підтверджено понесення ТОВ "НВП "Залізничавтоматика" витрат на правничу допомогу, наданої адвокатом Саніним А.О. в рамках договору про надання правової допомоги від 21.01.2019 року, у розмірі 33 734,00 грн. згідно наданих платіжних доручень №1898 від 11.02.2019 року на суму 11 034,00 грн., №1946 від 22.043.2019 року на суму 5 300,00 грн., №2000 від 22.04.2019 року на суму 2 000,00 грн., №2151 від 19.07.2019 року на суму 15 400,00 грн., з якої суд виходив при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн.

Доводи апелянта щодо безпідставності позовних вимог ТОВ "Науково - виробниче підприємство "Залізничавтоматика" та, як наслідок, відсутності підстав для задоволення вимог заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, колегія суддів відхиляє, з огляду на те, що 04.03.2019 року постановою Другого апеляційного адміністративного суду рішення Харківського окружного адміністративного суду 03.10.2019 року, яким частково задоволено позовні вимоги, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення №3, №0, №3 від 07.02.2019 року, які прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області - залишено без змін.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

У відповідності дост. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції відповідає вимогамст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване додаткове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року по справі № 520/3871/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.І. Сіренко
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 12.03.2020 року