Справа № 937/7894/19(2-а/937/143/19)
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2020 року м. Дніпросправа № 937/7894/19(2-а/937/143/19)

головуючий суддя І інстанції Колодіна Л.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Чередниченка В.Є., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2019 року в адміністративній справі №937/7894/19(2-а/937/143/19) за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополь про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополь про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил від 14.08.2019 року та закриття провадження по справі про порушення митних правил.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2019 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що останній починаючи з 27.12.2017 року неодноразово перетинав державний кордон України, у зв`язку з чим починаючи саме з зазначеного часу митні органи мали можливість виявити відповідні порушення митних правил та притягнути позивача до відповідальності. Зауважено, що спірна постанова прийнята 14.08.2019 року, тобто після спливу шестимісячного строку, визначеного ст. 467 Митного кодексу України.

Чорноморською митницею Держмитслужби було подано відзив на апеляційну скаргу, в якій посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, остання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції,08.08.2019 близько 04:51 год. у зону митного контролю відділу митного оформлення №2 митного поста «Херсон-центральний» Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - Митниця ДФС) заїхав транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», р.н. НОМЕР_1 , який слідував з вільної економічної зони «Крим» до материкової частини України.

При проведенні митного контролю зазначеного транспортного засобу, спрацювали модулі АСАУР АСМО «Інспектор» - «Орієнтування по фізичній особі» на паспорт НОМЕР_2 , який належить громадянину України ОСОБА_1 , який знаходився в даному автомобілі, щодо опитування вказаного громадянина стосовно не вивезення транспортного засобу за межі України та вирішити питання про складання протоколу про порушення митних правил.

В ході опрацювання «Орієнтування по фізичній особі» встановлено, що 27.12.2016 громадянином ОСОБА_1 в зоні діяльності Харківської митниці ДФС у митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» ввезено на митну територію України транспортний засіб особистого користування марки «CHRYSLER 300», р.н. НОМЕР_3 ,VIN: НОМЕР_4 , країна реєстрації - НОМЕР_5 , який на момент перевірки, згідно бази даних АСМО «Інспектор», не вивезений громадянином ОСОБА_1 за межі митної території України.

В своєму поясненні ОСОБА_1 підтвердив факт ввезення ним 27.12.2016 в зоні діяльності Харківської митниці ДФС на митну територію України транспортного засобу особистого користування марки «CHRYSLER 300», р.н. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , країна реєстрації - НОМЕР_5 , який він вчасно не вивіз за межі митної території України у зв`язку з перебуванням автомобіля у несправному стані. До жодного митного органу на території України з приводу неможливості вивезення зазначеного транспортного засобу за межі України він не звертався, довідку про перебування транспортного засобу марки «CHRYSLER 300», р.н. НОМЕР_3 в ремонті на час проведення опитування надати не зміг, свою вину визнав у повному обсязі.

За даним фактом, 08.08.2019 посадовою особою Митниці ДФС стосовно громадянина Сергєєва М.В. був складений протокол про порушення митних правил №0069/50800/19 за ознаками ч.3 ст.481 МК України, примірник протоколу надано ОСОБА_1 при цьому йому повідомлено дату та місце розгляду справи - 14.08.2019.

Під час складання протоколу громадянину ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст.ст. 494, 498 МК України, від послуг захисника останній відмовився, що підтверджується його особистими підписами у складеному протоколі.

13.08.2019 за вх. №ФО/209/20 на адресу Митниці ДФС надійшло клопотання громадянина ОСОБА_1 . про закриття провадження у справі про порушення митних правил № 0069/50800/19, яке за результатами розгляду було відхилене та надана аргументована відповідь за №5331/21-70-20 від 14.08.2019.

У призначений час громадянин ОСОБА_1 до митного органу не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, не подавав.

14.08.2019 заступником начальника Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Кравченко Володимиром Миколайовичем, було прийнято постанову№0069/50800/19, якою громадянина України ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.481 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова була прийнята відповідачем обґрунтовано та з дотриманням приписів чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з зазначеними висновками,з огляду на наступні обставини.

Згідно ст. 103 Митного кодексу України ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин, далі МК України) визначено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

За положеннями статті 108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється органом доходів і зборів у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення. Строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється органом доходів і зборів з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути реекспортовані відразу ж після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Згідно ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Приписами ст. 481 Митного кодексу України визначено, що перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених положень законодавства свідчить про те, що порушення перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України є адміністративним правопорушенням, об`єктом якого є встановлений митним законодавством порядок ввезення товарів (транспортних засобів) на територію України.

В свою чергу, у відповідності до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, таких як розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Згідно із приписами ст. 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 497 МК України, у провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти;8) перекладачі; 9) поняті.

Згідно із ст. 498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил в органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Отже, при розгляді справи про порушення митних правил, виходячи з її правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, приписами ст. 467 Митного кодексу України встановлено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Як вбачається з пояснень відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, датою виявлення митним органом порушень митних правил є дата складання протоколу, а саме 08.08.2019 року, а тому прийняття спірної постанови 14.08.2019 року відбулось з дотриманням строків, визначених ст. 467 Митного кодексу України.

Однак, колегія суддів апеляційного суду зазначає і, на що не звернув увагу суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, що протокол є процесуальним документом, що фактично фіксує закінчення стадії порушення адміністративної справи, у той час, як діяльність компетентних осіб, щодо збирання, оцінки та перевірки доказів передує складенню процесуального документа, який офіційно засвідчує факт неправомірних дій.

Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення може бути день отримання компетентним органом інформації, з якої вбачається наявність у діянні особи ознак відповідного правопорушення.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 18.12.2018 року по справі №533/499/16-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для складення протоколу про порушення митних правил від 08.08.2019 року № 0069/50800/19, на підставі якого було прийнято спірну постанову, було спрацювання 08.08.2019 року модуля АСАУР АСМО «Інспектор» - «Орієнтування по фізичній особі» на паспорт ЕА294525, який належить позивачу.

Відповідно до витягу з наведеної автоматизованої системи, орієнтування відносно позивача було сформовано 27.12.2017 року на підставі службової записки від 27.12.2017 року № 120/20-70-67/67. В розділі «додаткова інформація» зазначено, що встановлено ознаки порушення транзитного перевезення ТЗ особистого користування, реєстраційний знак НОМЕР_3 ,VIN 2C3HE66G4YH257685. Запропоновано опитати водія та вирішити питання щодо можливості складання протоколу про ПМП.

Відтак, з зазначених обставин справи вбачається, що саме 27.12.2017 року митними органами було виявлено ознаки порушення позивачем митних правил, а саме перевищення строку ввезення транспортного засобу особистого користування, реєстраційний знак НОМЕР_3 , VIN 2 НОМЕР_6 , а тому шестимісячний строк накладення на останнього адміністративного стягнення,визначений ст. 467 Митного кодексу України,спливав 27 червня 2018 року.

Поряд з вказаним, відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.08.2019 року № 184/С-1616, у період з 27.12.2017 року по 05.08.2019 року, позивач неодноразово перетинав кордон України на підставі паспорту ЕА294525, тобто на підставі документу, який визначений в модулі АСАУР АСМО «Інспектор» - «Орієнтування по фізичній особі».

Відтак, з зазначених обставин справи вбачається, що прийняття відповідачем спірної постанови 14.08.2019 року та накладення на позивача адміністративного стягнення було здійснено з порушення приписів ст. 467 Митного кодексу України, тобто поза межами шестимісячного строку з дня виявлення правопорушення, що свідчить про протиправність останньої та необхідність її скасування, з закриттям справи про адміністративне правопорушення у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1, 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20.11.2019 року в адміністративній справі №937/7894/19(2-а/937/143/19)скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про порушення митних правил від 14.08.2019 року № 0069/50800/19.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя Д.В. Чепурнов