Справа № 725/6624/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

Справа № 725/6624/19

11 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В.

розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 23 січня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАК №1756577 від 17 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 23 січня 2020 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись із судовим рішенням в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Водночас, поряд із вимогами апеляційної скарги, позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження згаданого рішення.

Дослідивши подане клопотання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у зв`язку з відсутністю поважних причин пропуску такого строку, з огляду на таке.

Предметом спору є визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності регулюються статтею 286 КАС України.

Зокрема, відповідно до ч.4 ст. 286 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

З матеріалів справи встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції було ухвалено 23.01.2020 за участю позивача та представників сторін, однак апеляційну скаргу подано позивачем лише 27.02.2020 (про що свідчить штемпель ПАТ "Укрпошта" на конверті в якому надійшла апеляційна скарга), тобто з пропуском строку, встановленого ч. 4 ст.286 КАС України, оскільки останнім днем строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, з врахуванням приписів ст. 286 КАС України слід вважати 03.02.2020.

Підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що строк на оскарження пропущено з поважних причин, оскільки 03.02.2020 позивачем було подано апеляційну скаргу, однак ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 апеляційна скарга була повернута, у зв`язку з тим, що не підписана апелянтом.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо, апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Зазначена норма є імперативною, оскільки прямо вказує правило поведінки, та не встановлює декілька варіантів поведінки.

Таким чином, не зважаючи на дотримання особою строків апеляційного оскарження та вимог ст. 296 КАС України, у разі якщо апеляційна скарга не підписана, апеляційний суд за імперативною нормою (п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України), має один єдиний варіант дії, зокрема постановлення ухвали про повернення такої апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, необхідно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, які об`єктивно перешкоджали особі вчасно подати апеляційну скаргу.

Водночас необхідно зазначити, що позивач зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 39 справи "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії"). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України").

Суд звертає увагу на те, що підставою для поновлення пропущеного процесуального строку може бути лише наявність поважних причин пропуску такого строку.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Колегія суддів зазначає, що 04.02.2020 апелянт подав апеляційну скаргу до Садгірського районного суду м.Чернівці (а.с. 42), але ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року зазначена апеляційна скарга була повернута апелянту відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України, оскільки не була підписана апелянтом (а.с. 48).

Таким чином, з дня проголошення оскаржуваного рішення - 23.01.2020, вперше апеляційна скарга була подана 04 лютого 2020 року, тобто у десятиденний строк з дня проголошення судового рішення. Проте, вперше подана апеляційна скарга не була підписана, що стало підставою для її повернення апелянту.

Вдруге апеляційна скарга була подана засобами поштового зв`язку 27.02.2020, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 4 ст. 286 КАС України.

При цьому, апелянт посилається на те, що строк на оскарження пропущено з поважних причин, оскільки ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 апеляційна скарга була повернута, у зв`язку з тим, що не підписана апелянтом, однак така обставина не є такою, що не залежала від апелянта (його представника) та об`єктивно заважала б апелянту (його представнику) подати апеляційну скаргу у строки визначені КАС України.

Отже, при належному добросовісному відношенні апелянт не був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в межах строку звернення до суду апеляційної інстанції, проте таким правом не скористався, а тому суд вважає, що вказані позивачем підстави пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, оскільки не є такими, що не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання, викладених позивачем причин пропуску такого строку поважними, а тому у задоволенні клопотання позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 23.01.2020 необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.121, 295, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 23 січня 2020 року відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 23 січня 2020 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України .

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.