Справа № 640/5214/20
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

12 березня 2020 року м. Київ № 640/5214/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Григоровича П.О., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
доПриватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича
про визнання протиправними та скасування постанов,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просить:

1) визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про відкриття виконавчого провадження ВП № 61335439 від 19.02.2020;

2) визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 61335439 від 19.02.2020;

3) визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про арешт майна боржника ВП № 61335439 від 19.02.2020;

4) визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про арешт коштів боржника ВП № 61335439 від 20.02.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2020 позовну заяву залишено без руху.

В той же час, до позовної заяви додано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, виконавчого напису №6541 вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською Валентиною Георгіївною 10 липня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики грошових коштів від 01 грудня 2017 року у розмірі 2333000,00 гривень, у виконавчому провадженням № 61335439, відкритому постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича від 19 лютого 2020 року;

- заборонит приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Близнюкову Юрію Володимировичу ( 61001 , Харківська область, м . Харків, пр-т Московський , 64-А) перераховувати грошові кошти, стягнуті у виконавчому провадженні №61335439 на рахунки ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб.

Для вирішення питання забезпечення позову, судом, керуючись положеннями ч.3 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, призначено судове засідання в режимі відео конференції, проведення якої доручено Харківському окружному адміністративному суду, враховуючи знаходження відповідача в м. Харкові.

В судовому засіданні представник позивача подану заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

Заява про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття тимчасових заходів може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених матеріальних прав та інтересів позивача, в разі задоволення позову, адже грошові кошти, які знаходяться на рахунку позивача № НОМЕР_1 відкритому в AT КБ «Приватбанк» в сумі 94 178,00 доларів CША можуть бути списані / перераховані в рамках виконавчого провадження №61335439 на користь осіб, які використовують завідомо підроблені документи для незаконного заволодіння коштами позивача, оскільки приватний нотаріус Орловська Валентина Георгіївна повідомила позивача про те, що вона не посвідчувала договір позики грошових коштів від 01 грудня 2017 року на суму 2 300 000,00 грн та не вчиняла виконавчий запис на підставі договору на суму 2333000,00 грн.

Відповідач до Харківського окружного адміністративного суду для участі в судовому засіданні в режимі відео конференції не прибув, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце проведення судового засідання.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; 2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень; 4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши зазначені норми, в контексті викладених обставин, уважно вивчивши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, судом встановлено наступне.

19 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Юрієм Володимировичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61335439 з метою примусового виконання виконавчого напису №6541, виданого 10.07.2019 нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською Валентиною Георгіївною про стягнення з Позичальника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Київ, паспорт НОМЕР_2 , виданий Київським РВ Сімферопольського МВ ГУ МВС України в Криму, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , що проживає за адресою : АДРЕСА_4 , та яка ніде не працює - на підставі Договору позики, посвідченого 01.12.2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською В.Г. за реєстром № 4233 на користь Позикодавця - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Київ, паспорт НОМЕР_4 , виданий Шевченківським РУ ГУ МВС України в м. Київі , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , що проживає за адресою: АДРЕСА_5 , суму заборгованості у розмірі 2300000,00 (два мільйони триста тисяч) гривень 00 копійок, а також витрати, повязані з вчиненням виконавчого напису: - 33000,00 (тридцять три тисячі) гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису; - усього 2333000,00 (два мільйони триста тридцять три тисячі) гривень 00 копійок. Боржник:

ОСОБА_1 подальшому, як свідчать матеріали справи та підтверджується даними Автоматизованої системи виконавчого провадження, приватним виконавцем прийнято постанови: про стягнення з боржника основної винагороди ВП № 61335439 від 19.02.2020; про арешт майна боржника ВП № 61335439 від 19.02.2020; про арешт коштів боржника ВП №61335439 від 20.02.2020.

Однак, як зазначає представник позивача, ОСОБА_1 фактично не має жодного відношення до виконавчого напису №6541 від 10.07.2019 та договору позики, на підставі якого вчинений виконавчий напис, оскільки дані документи складені невідомими позивачу особами з метою неправомірного заволодіння коштами позивача, які знаходяться на банківському рахунку останньої в АТ КБ «Приватбанк».

Суд погоджується з обґрунтованістю наведених доводів позивача, приймаючи до уваги наступне.

Представником позивача - адвокатом Костіним М.К. до матеріалів справи додано належним чином засвідчену копію Листа приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловської Валентини Георгіївни від 27.02.2020, в якому Орловська В.Г. серед іншого повідомляє, що 01 грудня 2017 року нею не посвідчувався Договір позики грошових коштів за №4233, реєстрові номери в її реєстрі нотаріальних дій в цей день зовсім інші, фізична особа на прізвище ОСОБА_2 за вчиненням нотаріальної дії не зверталась, підпис на договорі нею ніколи не проставлявся та не відповідає зразку її підпису, бланк на якому вчинено нотаріальну дію нею не було отримано та ніколи не використовувався. 10 липня 2019 року Орловською В.Г. не вчинявся Виконавчий напис за №6541, реєстрові номері в цей день не відповідають зазначеному реєстровому номеру в реєстрі нотаріальних дій.

Оскільки шляхом проставлення на документі напису «З оригіналом згідно, адвокат М.К. Костін, 02.03.2020», адвокат взяв на себе відповідальність за достовірність та відповідність оригіналу поданої ним копії листа нотаріуса Орловської В.Г. від 27.02.2020, за відсутності доказів, що підтверджують зворотне, суд приймає до уваги вказаний лист, як належний та допустимий доказ того, що нотаріусом Орловською В.Г. не вчинявся виконавчий напис, який став підставою для відкриття виконавчого провадження №61335439.

Разом з тим, як зазначає представник позивача з посиланням на належним чином засвідчену копію Договору вкладу «Стандарт» строковий на 12 місяців від 13.03.2019, на банківському рахунку позивача в АТ КБ «Приватбанк» перебувають кошти в сумі 94 178,00 доларів США.

В той же час, представником позивача до матеріалів справи долучено належним чином засвідчену копію платіжної вимоги №61335439 від 20.02.2020, що складена приватним виконавцем Близнюковим Юрієм Володимировичем, яка адресована АТ КБ «Приватбанк» про стягнення з ОСОБА_1 2 566 300,00 грн в рамках виконавчого провадження №61335439.

Аналіз наведених обставин, на переконання суду, свідчить на користь того, що вчинені відповідачем зазначені вище виконавчі дії в рамках виконавчого провадження №61335439, до набрання рішенням в даній справі законної сили, неминуче призведуть до списання з рахунку позивача коштів на підставі платіжної вимоги, що навіть у випадку задоволення позовних вимог призведе до необхідності докладання позивачем значних зусиль і втрат для повернення списаних коштів, або повернення таких коштів взагалі буде неможливим.

В розрізі наведеного варто зауважити, що при вирішенні процесуального питання «заходів забезпечення позову» суд враховує Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийняті Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, відповідно до яких рішення про вжиття тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Крім того, згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст. 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також вказує на необхідність справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини, як приклад наводяться рішення у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

З аналізу викладених обставин справи, в сукупності вказаних нормативних положень, керуючись наведеними позиціями Європейського суду з прав людини, суд приходить до таких висновків:

- на час вирішення питання про забезпечення позову, відповідачем вчиняються активні дії, направлені на стягнення з позивача коштів на підставі виконавчого напису №6541 від 10.07.2019, хоча позивачем заперечується сама обставина правомірності відкриття виконавчого провадження №61335439, що свідчить про реальне існування небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам Позивача;

- з огляду на те, що приватним нотаріусом Орловською В.Г. заперечуються обставини вчинення нею виконавчого напису №6541 від 10.07.2019, то стягнення з позивача коштів у виконавчому провадженні №61335439, відкритому на підставі зазначеного виконавчого напису, до моменту встановлено судом обставин правомірності відкриття виконавчого провадження, може призвести до необхідності докладання позивачем значних зусиль і втрат да повернення коштів.

З огляду на приписи Закону України «Про виконавче провадження», судом наголошується, що у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, на захист яких подано адміністративний позов, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд акцентує увагу, що заходи забезпечення адміністративного позову, про які у своїй заяві просить позивач, відповідають предмету позову та, в той же час, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

З огляду на наведене в цілому, приймаючи до уваги, що позивачем подані належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам до ухвалення рішення в даній адміністративній справі та необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення цих прав та інтересів у майбутньому, в разі не вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд вважає суть вказаних Заявником у заяві заходів забезпечення позову розумними та адекватними, а також такими, що забезпечать збалансованість інтересів сторін, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про достатність вказаних підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Окремо, суд зауважує, що не висловлює думку щодо законності чи правомірності спірних рішень в площині питання очевидності ознак їх протиправності, а рішення стосовно вжиття заходів забезпечення позову жодним чином не має визначального впливу на рішення, яке згодом може бути ухвалено у зв`язку з оскарженням постанов приватного виконавця.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд вважає за правильне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову в частині зупинення стягнення, наступним шляхом, а саме, до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №640/5214/20 зупинити стягнення на підставі:

- виконавчого документа - виконавчого напису вчиненого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською Валентиною Георгіївною 10 липня 2019 року, який зареєстрований в реєстрі за №6541 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сум: 1) заборгованості в розмірі 2 300 000,00 грн за договором позики, посвідченим 01.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською В.Г. за реєстром №4233; 2) витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 33 000,00 грн, у виконавчому провадженні №61335439, відкритому постановою від 19.02.2020 приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича

В той же час, суд не вбачає підстав для задоволення заяви в частині заборони приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Близнюкову Юрію Володимировичу перераховувати грошові кошти, стягнуті у виконавчому провадженні №61335439 на рахунки ОСОБА_2 , або будь-яких інших осіб, враховуючи наступне.

Пунктом 2 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» імперативно визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Оскільки державний виконавець позбавлений можливості в законний спосіб вчиняти будь-які виконавчі дії у виконавчому провадженні в разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, пункт другий прохальної частини заяви про забезпечення позову сприймається судом, як клопотання позивача про встановлення способу виконання судового рішення в частині зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №6541, що за наведених вище положень Закону, які є чітко сформульованими, однозначними і зрозумілими, не є доцільним.

Відтак, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2. До набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі №640/5214/20 зупинити стягнення на підставі:

- виконавчого документа - виконавчого напису вчиненого нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською Валентиною Георгіївною 10 липня 2019 року, який зареєстрований в реєстрі за №6541 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сум: 1) заборгованості в розмірі 2 300 000,00 грн за договором позики, посвідченим 01.12.2017 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Орловською В.Г. за реєстром №4233; 2) витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису 33 000,00 грн, у виконавчому провадженні №61335439, відкритому постановою від 19.02.2020 приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича.

3. В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 13 березня 2023 року.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_6 ).

Боржник: Приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович (61057, Харківська область, місто Харків, Конституції майдан, будинок 21/2, кімната 3-А).

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення у порядку, що визначений статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя П.О. Григорович