Справа № 200/13112/19-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 р. Справа№200/13112/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зеленова А.С.

за участю:

секретаря судового засідання Сєдих В.В.,

представника позивача Єлисеєва Є.В.,

представника відповідача Чухлєбова С.О.,

представник третьої особи не з`явився ,

розглянувши у судовому засіданні в порядку позовного провадження адміністративну справу №200/13112/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗХІМСЕРВІС" до Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕМАН-БЕТОН» про визнання дій протиправними, скасування подання, -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс" звернулося до суду з адміністративним позовом до Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання дій протиправними, скасування подання.

В обґрунтування позову зазначає, що 13 серпня 2019 року ним отримано копію подання з попередніми висновками у справі №55/23-2018/04-26-01/2018 про порушення ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пункту 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антикорупційних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Дане подання було прийняте за результатами розгляду справи №55/23-2018/04-26-01/2018, розпочатого відповідно до розпорядження адміністративної колегії відповідача від 15 лютого 2018 року №2-р, щодо участі разом позивача та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» протягом 2017 року у трьох процедурах відкритих торгів (UA-2017-08-07-001639-b; UA-2017-09-08-001699-c; UA-2017-06-06-001422-b).

Вважає дії та подання відповідача, такими, що вчинені з порушенням процедури відкриття, розгляду та розслідування справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, суперечать приписам чинного законодавства, є необґрунтованими та такими, що порушують права та інтереси позивача.

Так, розгляд справи розпочатий на підставі подання органу державної влади про порушення законодавства про захист економічної конкуренції без наявності на то відповідних підстав та доказів. Сам факт участі двох однакових суб`єктів господарювання в декількох процедурах відкритих торгів протягом року, не свідчить про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, однак інших доводів заявником не наведено.

Протягом 2017 року ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» взяло участь у більш ніж 100 процедурах торгів, що свідчить про його активну участь у публічних закупівлях, а відповідно сам факт одночасної участі позивача та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» у трьох процедурах відкритих торгів не може бути підставою для висновків про антиконкурентну поведінку та узгодженість дій, які стосуються спотворення результатів торгів та порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Просить суд:

- визнати протиправними дії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо внесення до адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України подання з попередніми висновками у справі №55/23-2018/04-26-01/2018 про наявність порушення ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» законодавства про захист економічної конкуренції;

- визнати протиправним та скасувати подання Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з попередніми висновками у справі №55/23-2018/04-26-01/2018/том 1 а.с.4-11/.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, наведених у запереченнях, в яких зазначив, що Донецьке відділення 20 листопада 2017 року отримало звернення, в якому повідомлялось про наявність, ознак порушення в діях ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» під час участі у процедурі закупівлі робіт з «Капітального ремонту благоустрою Дружківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 17 Дружківської міської ради, розташованої за адресою: вул. Козацька, 86». Донецьким відділенням було проведено дослідження стосовно фактів, викладених у зверненні, за результатами якого виявлено ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» під час участі у процедурі відкритих торгів. Розгляд справи № 04-26-01/2018 відносно ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» Донецьким відділенням було розпочато за власною ініціативою, у зв`язку із виявленням ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції за результатами проведеного дослідження стосовно обставин, викладених у зверненні, інформація щодо яких є загальнодоступною та відкритою, оскільки розміщена у системі Prozorro.

Отже, частина шоста статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не встановлює підвідомчості розгляду заяв і справ в системі органів Антимонопольного комітету України, а визначає межі повноважень цих органів при застосуванні штрафних санкцій під час розгляду справ згідно із підвідомчістю.

Відповідно до приписів пункту 5 Правил розгляду справ, справа № 55/23-20/04-26- 01/2018 підвідомча територіальному відділенню, оскільки наслідки можливого порушення мають місце на регіональному ринку.

Предметом дослідження в оспорюваному поданні з попередніми висновками є наявність чи відсутність ознак порушення ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» під час їх участі у процедурах відкритих торгів [ідентифікатори доступу в системі Prozorro: UA- 2017-09-08-001699-с; UA-2017-08-07-001639-b; UA-2017-06-06-001422-b], які були проведені в межах території Донецької області.

Під час розгляду конкурентної справи Донецьке відділення діяло згідно із вищенаведеними законодавчими приписами, в межах повноважень, визначених чинним законодавством.

Складання подання з попередніми висновками є реалізацією Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями компетенції у сфері забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності, що прямо передбачено законодавством про захист економічної конкуренції.

Подання з попередніми висновками у справі містить виклад фактичних обставин наявності чи відсутності порушення законодавства про захист економічної конкуренції, результати попередньої оцінки цих обставин службовцем, якому було доручено збір та аналіз доказів у справі, та не є остаточним рішенням. Отже, подання з попередніми висновками тільки відображає позицію службовця, який його складав та надсилається сторонам з метою забезпечення їх права на захист, надання зауважень та заперечень по суті справи (пункти 23, 26 Правил розгляду справ).

Отже, спірне подання було складене та надіслане сторонам у справі у спосіб та в межах повноважень, встановлених чинним законодавством України. Подання з попередніми висновками не покладає на ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» ніяких зобов`язань чи заборон, не обмежує ніяким чином його прав та інтересів, не перешкоджає здійсненню його діяльності.

Враховуючи, що правовою підставою для звернення до адміністративного суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, право на позов у особи виникає після порушення відповідачем його права, тобто захисту підлягає вже порушене право, а не те, яке може бути тільки порушено у майбутньому і щодо якого не відомо, буде воно порушено чи ні.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Просить суд відмовити у задоволенні позову /том 1 а.с.75-81,100-103/.

Третя особа в своїх поясненнях зазначила, що висновки в оскаржуваному поданні не відповідають реальним обставинам справи, не підтверджені належними доказами та зроблені на підставі виключно суб`єктивних висновків без надання належної оцінки реальних обставин справи/ том 3 а.с.1-3/.

Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі /том 1 а.с.1/.

Ухвалою суду від 12 листопада 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс" про забезпечення позову по адміністративній справі №200/13112/19-а задоволено. Застосовано заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зобов`язання Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України зупинення розгляду справи за поданням з попередніми висновками у справі №55/23-2018/04-26-01/2018 про наявність порушення TOB "ХОЗХІМСЕРВІС" та ТОВ "ЛЕМАН-БЕТОН" законодавства про захист економічної конкуренції до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №200/13112/19-а/том 1 а.с.64-66/.

29 листопада 2019 року через відділ діловодства та документообігу суду, засобами електронного зв`язку, позивачем надано клопотання про відкладення підготовчого засідання / том 1 а.с.72-73/.

02 грудня 2019 року через відділ діловодства та документообігу суду, засобами електронного зв`язку, відповідачем надано відзив на позовну заяву з додатками/ том 1 а.с.74-95/.

02 грудня 2019 року судом відкладено підготовче провадження до 16 грудня 2019 року.

03 грудня 2019 року через відділ діловодства та документообігу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками, надісланий відповідачем засобами поштового зв`язку /том 1 а.с.100-119/.

16 грудня 2019 року судом відкладено підготовче провадження до 23 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року залучено в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕМАН-БЕТОН" по справі №200/13112/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗХІМСЕРВІС" до Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання дій протиправними, скасування подання/том 1 а.с.138/.

Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву у підготовчому провадженні до 22 січня 2020 року.

Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року судом витребувано копію матеріалів справи №55/23-2018/04-26-01/2018 про наявність порушення TOB "ХОЗХІМСЕРВІС" та ТОВ "ЛЕМАН-БЕТОН" законодавства про захист економічної конкуренції/том 1 а.с.143/.

10 січня 2020 року через відділ діловодства та документообігу суду надійшла відповідь на відзив, надіслана представником позивача засобами поштового зв`язку /том 1 а.с.146-152/.

13 січня 2020 року через відділ діловодства та документообігу суду надійшла копія справи №55/23-2018/04-26-01/2018 про наявність порушення TOB "ХОЗХІМСЕРВІС" та ТОВ "ЛЕМАН-БЕТОН" законодавства про захист економічної конкуренції, надіслана відповідачем засобами поштового зв`язку /том 2 а.с.1-287/.

22 січня 2020 року через відділ діловодства та документообігу суду, представником третьої особи надано письмові пояснення /том 3 а.с.1-3/.

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, продовжено строк підготовчого провадження та оголошено перерву у підготовчому провадженні до 5 лютого 2020 року.

04 лютого 2020 року через відділ діловодства та документообігу суду надійшли письмові заперечення на відповідь позивача, надіслані відповідачем засобами поштового зв`язку /том 3 а.с.13-21/.

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати 5 лютого 2020 року судом закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд на 12 лютого 2020 року.

10 лютого 2020 року позивачем через відділ діловодства та документообігу суду надано клопотання про скасування заходів забезпечення позову / том 3 а.с.93-94/.

Ухвалою суду від 10 лютого 2020 року судом клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ХОЗХІМСЕРВІС" про скасування заходів забезпечення позову по адміністративній справі №200/13112/19-а задоволено. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року в адміністративній справі №200/13112/19-а/ том 3 а.с.97-98/.

11 лютого 2020 року позивачем через відділ діловодства та документообігу суду надано клоптання про забезпечення позову/том 3 а.с.103-107/.

Ухвалою суду від 11 лютого 2020 року застосовано заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Донецькому обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України вчиняти будь-які дії пов`язані з розглядом (слуханням) справи за поданням з попередніми висновками у справі №55/23-2018/04-26-01/2018 про наявність порушення ТОВ "ХОЗХІМСЕРВІС" та ТОВ"ЛЕМАН-БЕТОН" законодавства про захист економічної конкуренції до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №200/13112/19-а /том 3 а.с.110-112/.

12 лютого 2020 року судом відкладено розгляд справи за клопотанням представника позивача до 19 лютого 2020 року.

19 лютого 2020 року у судовому засіданні оголошено перерву до 27 лютого 2020 року.

26 лютого 2020 року засобами електронного звязку відповідачем надано пояснення /а.с.142-147/.

27 лютого 2020 року засобами електронного зв`язку представником позивача надано клопотання про відкладення розгляду справи /а.с.148-149/.

27 лютого 2020 року судом відкладено розгляд справи до 4 березня 2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, відповіді на відзив та додаткових поясненнях. Просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи суду не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЗХІМСЕРВІС» , зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 24157485, місцезнаходження юридичної особи: м. Київ, вул. Зоологічна, 4а, офіс 139. Основні види діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель; виробництво неметалевих мінеральних виробів, н. в. і. у.; підготовчі роботи на будівельному майданчику; електромонтажні роботи; монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; інші будівельно-монтажні роботи; покрівельні роботи; інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами; торгівля іншими автотранспортними засобами; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; купівля та продаж власного нерухомого майна; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; організація будівництва будівель; будівництво доріг і автострад; будівництво трубопроводів.

Відповідач - Донецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України є юридичною особою, органом державної влади, здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕМАН-БЕТОН» зареєстроване як юридична особа, включене до ЄДРПОУ за номером 34843832, місцезнаходження юридичної особи: Донецька обл., м. Лиман (Красний Лиман), вул. Переїздна, 1В. Основний вид діяльності - виготовлення виробів із бетону для будівництва.

Донецьке обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України 20 листопада 2017 року отримало звернення Об`єднаного штабу ЦУ СБУ в районі проведення АТО від 17.11.2017 № 50/6505, в якому останній повідомляв про наявність, на його думку, ознак порушення в діях ТОВ «Хозхімсервіс» та ТОВ «Леман-Бетон» під час участі у процедурі закупівлі робіт з «Капітального ремонту благоустрою Дружківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 17 Дружківської міської ради, розташованої за адресою: вул. Козацька, 86» [ідентифікатор доступу в системі Prozorro UA-2017-09-08-001699-с] /том 2 а.с.3-4/.

Відповідачем було проведено дослідження стосовно фактів, викладених у зверненні, за результатами якого виявлено ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях ТОВ «Хозхімсервіс» та ТОВ «Леман-Бетон» під час участі у процедурі відкритих торгів [ідентифікатор доступу в системі Prozorro UA-2017- 09-08-001699-с].

Розпорядженням адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15 лютого 2018 року № 2-р було розпочато розгляд справи № 04-26-01/2018 за наявністю в діях ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та визначеного пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (у процедурі закупівлі ідентифікатор доступу в системі Prozorro UA-2017- 09-08-001699-с)/том 2 а.с.16/.

Розпорядженням адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29 листопада 2018 року № 55/27-рп/к було розпочато розгляд справи № 55/23-2018 за наявністю в діях ТОВ «Хозхімсервіс» та ТОВ «Леман-Бетон» ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та визначеного пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (у процедурах закупівель ідентифікатори доступу в системі Prozorro: UA-2017-08-07-001639-b; UA-2017-06-06-001422-b)/том 2 а.с.151-152/.

Розпорядженням адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30 листопада 2018 року № 55/28-рп/к було об`єднано справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції № 04-26-01/2018 та № 55/23-2018 в одну № 55/23-2018/04-26-01/2018/том 2 а.с.155/.

12 серпня 2019 року головним спеціалістом ВДР Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято подання з попередніми висновками у справі №55/23-2018/04-26-01/2018/том 2 а.с.233-242/.

Вказаним поданням запропоновано визнати позивача та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» такими, що вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пункту 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі у процедурі відкритих торгів на закупівлю робіт:UA-2017-08-07-001639-b (Капітальний ремонт благоустрою Дружківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №17 Дружківської міської ради, розташованої за адресою: вул. Козацька,86); UA-2017-09-08-001699-c (Капітальний ремонт благоустрою Дружківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №17 Дружківської міської ради, розташованої за адресою: вул. Козацька,86); UA-2017-06-06-001422-b (Капітальний ремонт будівель КЛПУ «Дружківська міська клінічна лікарня №1»: «Будівля лікарні», «Будівля інфекційного відділення», розташованих за адресою: вул. Котляревського, 151, м. Дружківка).

Також вказаним поданням запропоновано накласти штраф на кожного відповідача у справі, по кожній процедурі відкритих торгів, згідно з ч.2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Позивач, не погоджуючись із вищезазначеними діями та поданням відповідача, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.(ст.71 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №922/3506/18 викладено правовий висновок щодо підсудності спірних питань пов`язаних із розглядом справ за участю Антимонопольного комітету України та його органів.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Разом з тим, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (наприклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також запроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України.

Так, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності (пункт 7 частини першої статті 20 ГПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до приписів частини першої та другої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Оскарження рішень, які приймаються органами Антимонопольного комітету України підсудні господарським судам.

Враховуючи, що предметом даного спору є правомірність дій під час розгляду подання з попередніми висновками та саме подання, яке не є рішенням в розумінні ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст.20 ГПК України, з урахуванням положень ст.19 КАС України даний спір відноситься до адміністративної юрисдикції, та підсудний Донецькому окружному адміністративному суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Антимонопольний комітет України», Законом України «Про захист економічної конкуренції», Законом України «Про публічні закупівлі».

Згідно ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", «Про захист від недобросовісної конкуренції"», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються названим Комітетом у межах його компетенції. Повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства (ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Відповідно до ст.3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема:

- здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

- сприяння розвитку добросовісної конкуренції;

- здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Частиною 1 ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі:

- перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції;

- при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; тощо.

Аналогічні повноваження закріплено і у Положенні про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України 23 лютого 2001 року № 32-р та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 березня 2001 року за № 291/5482 (далі - Положення про територіальне відділення) (частина перша пункту 3 вказаного положення).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" голова територіального відділення Антимонопольного комітету України, зокрема, має такі повноваження:

- проводити перевірки суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (п. 3 Правил );

- при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом (п. 5 Правил);

- здійснювати інші повноваження, передбачені законодавством про захист економічної конкуренції та Законом України "Про здійснення державних закупівель" та Законом України "Про публічні закупівлі" (п. 20 Правил).

Згідно з підпунктом 3 частини першої п. 3 Положення про територіальне відділення, у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, Відділення має повноваження, перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

При розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках Відділення має повноваження, згідно з підпунктом 4 частини першої пункту 3 Положення про територіальне відділення, вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом.

У сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку добросовісної конкуренції Відділення має повноваження вимагати від суб`єктів господарювання, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики (підпункт 1 частини третьої пункту 3 Положення про територіальне відділення).

Аналогічні повноваження згідно з підпунктом 5 пункту 8 названого Положення надано голові територіального відділення Антимонопольного комітету України під час реалізації ним завдань, покладених на відділення.

Таким чином, право органу комітету, голови територіального відділення Комітету запитувати (вимагати) інформацію реалізується у зв`язку з виконанням завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення, зокрема, щодо здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, а не тільки в межах розгляду заяв та справ.

При цьому, законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, за яких уповноважені особи органів Антимонопольного комітету України мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» одним з основних завдань Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, зокрема, проводити, організовувати розслідування за заявами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами про надання дозволу, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, що підвідомчі адміністративним колегіям територіального відділення, а за дорученням Голови чи органів Антимонопольного комітету України - розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, підвідомчими цим органам.

Відповідно до п. 5 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року № 169-р) (надалі - Правила розгляду справ), із змінами, адміністративній колегії територіального відділення Комітету підвідомчі справи про порушення, зокрема, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, якщо наслідки порушення мають місце на регіональному ринку.

Справи, підвідомчі адміністративній колегії територіального відділення Комітету, розглядаються у територіальному відділенні за місцем вчинення порушення або за місцезнаходженням відповідача, або за місцем настання наслідків порушення.

Згідно із ст. 19 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» під час розгляду заяв і справ, зокрема, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальні відділення керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно п.21 Правил розгляду справ, розгляд справи розпочинається відповідно до статті 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Згідно ч.1 ст. 37 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції», органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадові особи зобов`язані передавати Антимонопольному з комітету України та його територіальним відділенням відомості, що можуть свідчити про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

З огляду на вищенаведене, твердження позивача про те, що Донецьке відділення не мало повноважень розпочинати розгляд справи №04-26-01/2018 є помилковим.

Так, підвідомчість справ, що розглядаються органами Комітету визначено розділом II Правил розгляду заяв.

Приписи цього розділу не ставлять підвідомчість розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції тому чи іншому органу Комітету у залежність від обсягу виручки суб`єкта господарювання, який є відповідачем у справі.

Відповідно до розділу II Правил розгляду справ, Донецьке відділення мало повноваження приймати розпорядження про початок розгляду справи № 04-26-01/2018, оскільки і замовник, і учасники спірної процедури були зареєстровані на території Донецької області, учасники вчиняли дії, що містять ознаки порушення на території Донецької області, наслідки яких мали місце на території цієї ж області.

Приймаючи розпорядження про початок розгляду справи № 04-26-01/2018, Донецьке відділення не було повинно з`ясовувати «відчутність впливу на конкуренцію» дій відповідачів у справі, як це помилково зазначає позивач, оскільки, дії, що стосуються спотворення результатів торгів (за ознаками яких розпочато розгляд конкурентної справи № 04-26-01/2018) входять до наведеного у частині 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» переліку восьми прикладів узгоджених дій, що становлять явну загрозу конкуренції та створюють правову презумпцію порушення заборони встановленої частиною 4 статті 6 цього Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Виявивши ознаки таких дій, орган Антимонопольного комітету не може не розпочинати розгляд справи, посилаючись на відсутність відчутного впливу на умови конкуренції.

Наведе свідчить, що під час початку розгляду справи № 04-26-01/2018 та проведення у ній розслідування відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством, дотримуючись встановлених процедур, не порушуючи прав та законних інтересів сторін.

Надаючи оцінку спірному поданню суд виходить з наступного.

Пунктом 1 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Положеннями ст.2 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією. Цей Закон застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

За пунктом 4 ч.1 ст.6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Згідно п.1 ч.1 ст.50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентні узгоджені дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що за результатами запиту на отримання інформації до ТОВ «Держзакупівлі.Онлайн», встановлено факт співпадіння унікального мережевого адресу вузла в комп`ютерній мережі (ІР адреси 178.216.188.172) з якої надсилались пропозиції по процедурам закупівель 1, 2 та 3 учасниками ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН».

ГУ ДФС у Донецькій області надано інформацію, що для надання звітності учасники конкурсу використовували ІР адресу 178.216.188.172(пункт 23 Подання).

З листа ТОВ «СПЕЙСНЕТ» №40 від 19 березня 2018 року, наданого на запит відповідача, щодо приналежності ІР адреси 178.216.188.172, вбачається, що відповідна ІР адреса знаходиться на маршрутизаторі, який є сервером NAT (Маскарадинг) та є динамічним, у зв`язку з чим неможливо визначити якому абоненту вона може належати /том 2 а.с.84/.

З наданої відповіді вбачається, що ІР адреса використовується провайдером і не може свідчити про належність конкретному абоненту, комп`ютеру чи комп`ютерній мережі.

Факт співпадіння ІР адрес ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» свідчить лише про використання ними послуг одного й того ж провайдера, що надає телекомунікаційні послуги.

Листом №51 від 09 квітня 2019 року ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» повідомило відповідача, що за адресою: Донецька область, місто Лиман, вулиця Переїздна, 1 «В» має промислову базу, яка належить Товариству на праві власності/том 2 а.с.210-220/.

Юридичною адресою ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» є - 84404, Україна, Донецька область, місто Красний Лиман, вулиця Переїздна, 1 «В», яка використовується Товариством на підставі договору оренди частини промислової бази.

Враховуючі вищевикладені обставини, співпадіння ІР адрес учасників конкурсу, які знаходяться за однією адресою, є цілком закономірним, оскільки відповідна ІР адреса є динамічною і надається провайдером Інтернет послуг.

Висновок посадової особи відповідача про неприродність надсилання тендерних пропозицій учасниками, які виступають конкурентами в одній процедурі закупівлі, з однієї IP адреси є упередженим, безпідставним та необґрунтованим.

Щодо зауваження відповідача про подання тендерних пропозицій ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» в один день та з невеликим часовим інтервалом, а саме: по процедурі закупівлі №1 (проміжок приблизно 2 години); по процедурі закупівлі №2 (проміжок приблизно 1 година); по процедурі закупівлі №3 (проміжок приблизно 4 години)(пункт37 Подання), суд зазначає наступне.

Відповідні обставини, викладені в п.37 спірного подання, на думку посадової особи відповідача, що здійснювала відповідне розслідування, свідчить про спільні дії ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН».

Суд не може погодитися із таким висновком відповідача, оскільки ці обставини жодним чином не можуть свідчити про узгоджені дії учасників конкурсів, не є порушенням законодавства та не тягнуть за собою жодних наслідків, а є лише збігом обставин.

З листів Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Маріуполя Донецької області від 21 березня 2018 року №8014/06 та Управління Пенсійного фонду України в м. Красний Лиман Донецької області від 23 березня 2018 року №28808/05, вбачається що протягом 2017 року ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» мали деяких спільних співробітників, що на думку відділення, могло сприяти координації конкурентної поведінки під час участі у процедурі закупівель/том 2 а.с.42-44,85-87/. Вказані обставини відображені в п.п.40-49 подання.

Відповідні факти не можуть свідчити про координацію дій між учасниками, оскільки в матеріалах справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не мітиться обґрунтування та належні докази, що дають змогу відповідачу стверджувати про відповідну координацію позивача та третьої особи.

Наявність деяких спільних робітників, як зазначав представник позивача у судовому засіданні, обумовлена нехваткою кваліфікованих фахівців та браком кадрів, та не може свідчити про координацію дій через спільних працівників.

В п.п.41-43 спірного подання зазначено про отримання працівником ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» ОСОБА_1 довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів для ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН». Цей факт також не може свідчити про узгодженість чи координацію спільних дій учасників.

Дії працівників вищезазначених підприємств не можуть впливати на результати проведення процедури закупівлі та не свідчать про будь-які факти координації дій під час проведення процедури закупівлі.

Щодо встановлення непрямих родинних зв`язків між працівниками ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН», що на думку посадової особи ілюструє єдність інтересів, пов`язаність Товариств та можливість доступу і обміну інформацією (п.п.44-59 подання).

Суд вважає відповідні висновки безпідставними, оскільки непрямі родинні зв`язки не можуть бути безспірним доказом зроблених вище висновків, носять виключно суб`єктивний характер, не мають під собою жодного належного підґрунтя.

Як вбачається із витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, що містяться в матеріалах справи ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» мають різних засновників не пов`язаних між собою родинними зв`язками, які є вищим органом управління Товариств і мають безпосередній вплив на діяльність юридичних осіб.

Висновки викладені у п.п.51-59 подання про узгодженість дій та фінансову підтримку свого конкурента ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН», що зроблені на підставі інформації від ПАТ «БМ Банк» та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», згідно якої ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» впродовж 2017 року надавали один одному поворотну фінансову допомогу згідно укладених договорів/том 3 а.с.94-98/, є безпідставними та такими що носять виключно суб`єктивний характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Приписами ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як зазначено ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладання відповідних договорів не заборонено чинним законодавством, та жодним чином не стосується предмету доказування.

Щодо ризиковості укладання відповідних договорів, що на думку відділення свідчить про впевненість у поверненні коштів, а відповідно узгодженості дій, суд зазначає, що укладені договори передбачають нарахування штрафних та фінансових санкцій за порушення умов договору та строків повернення наданої фінансової допомоги, що є певним запобіжним (страховим) заходом.

Крім того, укладення договорів поворотної фінансової допомоги є досить поширеною практикою між контрагентами які мають багатолітній досвід добропорядної співпраці, а також це є звичаєм ділового обороту та усталеним правилом поведінки, яке широко застосовується у певній сфері господарської діяльності, а відповідно не може тлумачитись як доказ узгодженості та пов`язаності учасників процедури закупівлі.

Висновки посадової особи відповідача з цього питання є суб`єктивними і не ґрунтуються на законі.

Відносно взаємних господарських відносин наведених в поданні (п.60), відповідно до інформації, що міститься в листах Слов`янської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області №01-35/250 від 26 лютого 2018 року та Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області №2521/10/05-82-08-013 від 19 березня 2018 року, то ці господарські взаємовідносини є звичайним видом ведення господарської діяльності спрямованої на виконання статутних завдань Товариства та отримання прибутку, що і є головною метою діяльності будь-якого суб`єкта господарювання.

Статтями 42 та 43 Господарського Кодексу України визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Згідно даних єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - основним видом господарської діяльності ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» є будівництво житлових і нежитлових будівель, а ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» виготовлення виробів із бетону для будівництва.

Тобто, взаємні господарські відносини між відповідними контрагентами випливають безпосередньо з їх основних видів господарської діяльності і є цілком закономірними.

Факти спільних господарських взаємовідносин між учасниками процедури закупівлі не можуть бути доказом узгодженості їх дій, оскільки вони є закономірними з огляду на основну мету та сферу діяльність цих Товариств.

Щодо схожості матеріалів конкурсних пропозицій ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН», а саме документів, довідок, форм, таблиць тексту та кошторисів створених в програмному комплексі АВК-5 (мають схожість та однакові налаштування), суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено судом, ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» відповідно до договору оренди надало ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» в тимчасове платне користування частину промислової бази, в подальшому орендар звернувся до орендодавця з проханням розширити предмет оренди та доповнити його певною комп`ютерною технікою, що було обумовлено його нагальними потребами/том 3 а.с.89-93/. Як зазначив у судовому засіданні представник позивача, сторони дійшли згоди 31 травня 2017 року доповнили предмет оренди комп`ютерною технікою на одному з яких було встановлено програмний комплекс АВК-5 та містились матеріли, які готувались та використовувались ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» для участі у інших процедурах закупівлі.

Тобто, ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» мало всі можливості користуватись наявними шаблонами матеріалами та встановленим програмним комплексом АВК-5.

Суд також зауважує, що матеріали конкурсних пропозицій наявні у відкритому доступі та розміщені на авторизованих електронних майданчиках, а відповідно можуть використовуватись будь-яким суб`єктом господарювання в якості шаблонних.

Висновки посадової особи про формальну участь ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» задля забезпечення перемоги ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» є передчасними, упередженими та необґрунтованими.

Стосовно фактів не здійснення ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» пониження ціни під час проведення аукціонів, суд звертає увагу на те, що ст. 29 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що учасник може протягом одного етапу аукціону один раз понизити ціну/приведену ціну своєї пропозиції не менше ніж на один крок від своєї попередньої ціни/приведеної ціни.

Тобто, законом визначено право учасника, а не обов`язок щодо здійснення кроків з пониження ціни. Якщо пониження ціни є економічно невигідним для учасника аукціону, то він не зобов`язаний це робити, оскільки відповідні дії можуть призвести то збитків в його господарській діяльності. Відповідно учасники вільні в своїх діях щодо здійснення кроків з пониження ціни пропозиції, що цілком відповідає вимогам чинного законодавства та безпосередньо Закону України «Про публічні закупівлі».

Висновки посадової особи відповідача з цього питання є упередженими та такими, що не гуртуються на нормах чинного законодавства.

Відповідачем також зроблено висновок про завищення ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» цін на придбання необхідних матеріалів, наведених в розрахунку договірної ціни.

Вищевказані висновки зроблені на підставі здійснення порівняльного аналізу вартості певних матеріалів наведених у розрахунку ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та відповідних цін на конкурентних ринках.

Так, вартість матеріалів, зазначених в розрахунку ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» формувалась на дату проведення процедур закупівлі, тобто станом на І, ІІ квартали 2017 року, а станом на яку дату сформовано порівняльний аналіз у попередньому висновку, не зазначено. Формування порівняльного аналізу цін на закупівлю матеріалів за різні періоди (роки) не може вважатися об`єктивним та мати доказову базу, оскільки на формування вартості матеріалів впливає багато чинників і рівень цін має досить суттєве коливання.

Крім того, порівняльний аналіз сформований на підставі інформації розміщеної в мережі Інтернет, а не на підставі реально укладених договорів з визначенням всіх суттєвих умов, або офіційних відповідей конкретних постачальників. Вартість цін, яка вказується постачальники в мережі Інтернет зазвичай не відповідає дійсності та спрямована на залучення більшого попиту потенційних покупців (клієнтів). Також, є некоректним порівняння цін без зазначення конкретних умов за яких вони сформовані, а це обсяги, строки, якість, гарантія, доставка та умови оплати, всі перелічені чинники суттєво впливають на ціну товарів (матеріалів) і доцільним є порівняння цін з урахуванням всіх суттєвих умов, що впливають на формування його вартості.

Враховуючі викладене, суд вважає висновки щодо завищення вартості закупівельних цін на матеріли, визначені в розрахунках договірної ціни ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» такими, що зроблені на інформації зібраної з недостовірних джерел, без врахування всіх чинників формування вартості та за різні періоди, а відповідно не можуть бути об`єктивними та такими, що підтверджуються належними доказами.

Ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб`єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). Антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України. При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб`єктів господарювання, зумовленим специфікою ринку.

Висновок же органу Антимонопольного комітету України щодо відсутності у суб`єкта господарювання об`єктивних причин для вчинення схожих дій (бездіяльності) має ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об`єктивно (незалежно від суб`єкта господарювання) впливають на його поведінку у спірних відносинах, а не бути наслідком обмеженого кола факторів (наприклад, тільки ціни придбання товару).

При цьому, саме орган Антимонопольного комітету України має довести безпідставність посилання заінтересованої особи на інші чинники, що можуть позначатися на поведінці суб`єкта господарювання. На відповідний орган покладається обов`язок не лише доведення однотипної і одночасної (синхронної) поведінки суб`єктів господарювання на ринку, а й установлення шляхом економічного аналізу ринку (в тому числі, за необхідності, шляхом залучення спеціалістів та експертів) відсутності інших, крім попередньої змови, чинників (пояснень) паралельної поведінки таких суб`єктів господарювання.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» узгодженими діями є укладення суб`єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об`єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб`єктів господарювання. Узгодженими діями є також створення суб`єкта господарювання, об`єднання, метою чи наслідком створення якого є координація конкурентної поведінки між суб`єктами господарювання, що створили зазначений суб`єкт господарювання,об`єднання, або між ними та новоствореним суб`єктом господарювання, або вступ до такого об`єднання.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції (щодо третіх осіб, що випливає з визначення конкуренції).

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Таким чином, для кваліфікації дій як антиконкурентних узгоджених, обов`язковим є встановлення факту вчинення таких дій та настання чи реальної можливості настання наслідків у вигляді недопущення, усунення чи обмеження конкуренції з обов`язковим з`ясуванням того, у чому конкретно такі наслідки полягають.

При цьому, антиконкурентні узгоджені дії повинні неодмінно призвести до спотворення результатів закупівлі, а також до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції як такої.

Згідно статті 20 Закону України «Про здійснення державних закупівель», відкриті торги є основною процедурою закупівлі. Під час проведення процедури відкритих торгів пропозиції конкурсних торгів мають право подавати всі зацікавлені особи.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 28 Закону України «Про здійснення державних закупівель», замовник проводить оцінку пропозицій конкурсних торгів, які не було відхилено згідно з цим Законом. Замовник визначає переможця торгів з числа учасників, пропозиції конкурсних торгів яких не було відхилено згідно з цим Законом (у кількості не менше двох), на основі критеріїв і методики оцінки, зазначених у документації конкурсних торгів. Критеріями оцінки є: у разі здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, що виробляються, виконуються чи надаються не за окремо розробленою специфікацією (технічним проектом), для яких існує постійно діючий ринок - ціна.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, закупівлі проводились публічно, на порталі публічних закупівель «Prozoro», отже взяти в них участь могла будь-яка особа. ТОВ «Хозхімсервіс» та ТОВ «Леман-Бетон» мали різні цінові пропозиції, не були усунуті замовником торгів від участі в них, результат торгів ніким не оскаржувався.

За таких обставин відсутній єдиний і головний критерій який, відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», дозволяє дії суб`єктів господарювання визначити антиконкурентними узгодженими діями.

Висновки про спотворення результатів відкритих торгів базуються лише на припущеннях та не містять жодного конкретного доказу узгодженості цих дій.

Схожість в оформленні пропозицій не може призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції під час проведення публічних торгів та будь-яким чином не впливає на кінцевий результат відкритих торгів - визначення їх переможця.

ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» не є пов`язаними особами, це різні юридичні особи, які займаються різними видами діяльністю, засновниками яких є різні фізичні особи.

Так, засновниками ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» Сушков Артем Сергійович, що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В абз. 4 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначені відносини контролю та пов`язаність між юридичними та фізичними особами, зокрема контроль - вирішальний вплив однієї чи декількох пов`язаних юридичних та/або фізичних осіб на господарську діяльність суб`єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб`єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб`єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб`єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб`єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб`єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб`єкті господарювання. Пов`язаними особами є юридичні та/або фізичні особи, які спільно або узгоджено здійснюють господарську діяльність, у тому числі спільно або узгоджено чинять вплив на господарську діяльність суб`єкта господарювання. Зокрема, пов`язаними фізичними особами вважаються такі, які є подружжям, батьками та дітьми, братами та (або) сестрами.

У свою чергу в п.16 ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено що пов`язана особа - особа яка відповідає будь-якій з таких ознак:

юридична особа, яка здійснює контроль над учасником процедури закупівлі або контролюється таким учасником процедури закупівлі, або перебуває під спільним контролем з таким учасником процедури закупівлі;

фізична особа або члени її сім`ї, які здійснюють контроль над учасником процедури закупівлі;

службова (посадова) особа учасника процедури закупівлі, уповноважена здійснювати від імені учасника процедури закупівлі юридичні дії, спрямовані на встановлення, зміну або зупинення цивільно-правових відносин, та члени сім`ї такої службової (посадової) особи;

фізичні особи - члени тендерного комітету, керівник замовника та/або члени їхніх сімей, які здійснюють контроль над учасниками процедури закупівлі або уповноважені здійснювати від імені учасника процедури закупівлі юридичні дії, спрямовані на встановлення, зміну або зупинення цивільно-правових відносин.

Під здійсненням контролю розуміється можливість здійснення вирішального впливу або вирішальний вплив на господарську діяльність учасника процедури закупівлі безпосередньо або через більшу кількість пов`язаних фізичних чи юридичних осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, що надають можливість визначати умови господарської діяльності, надавати обов`язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління учасника процедури закупівлі, або володіння часткою (паєм, пакетом акцій), що становить не менше ніж 25 відсотків статутного капіталу учасника процедури закупівлі.

Для фізичної особи загальна сума володіння часткою у статутному капіталі учасника процедури закупівлі визначається залежно від обсягу корпоративних прав, що сукупно належать такій фізичній особі, членам її сім`ї та юридичним особам, які контролюються такою фізичною особою або членами її сім`ї.

Для цілей цього Закону членами сім`ї вважаються подружжя, діти, батьки, рідні брати і сестри, дідусь, бабуся, онуки, усиновлювачі, усиновлені, а також інші особи, за умови їх постійного проживання разом з пов`язаною особою і ведення з нею спільного господарства.

Відтак, між учасниками торгів фактично відсутні відносини контролю та пов`язаності у розумінні ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі».

До того ж, відповідачем не взяті до уваги положення пунктів 3 та 6 Закону України «Про здійснення державних закупівель», згідно яких замовник приймає рішення про відмову учаснику, учаснику попередньої кваліфікації в участі у процедурі закупівлі, попередній кваліфікації учасників та зобов`язаний відхилити пропозицію конкурсних торгів (кваліфікаційну, цінову пропозицію) учасника (учасника попередньої кваліфікації), у разі якщо: 3) виявлено факт участі учасника або учасника попередньої кваліфікації у змові; 6) пропозиція конкурсних торгів (кваліфікаційна, цінова пропозиція) подана учасником процедури закупівлі, який є пов`язаною особою з іншими учасниками процедури закупівлі.

Тобто, якщо б інкриміновані посадовою особою відповідача обставини мали б місце, торги взагалі не мали би проводитись.

У зв`язку з викладеним, посилання відповідача на схожість документації та відносини контролю є безпідставними, оскільки це не впливало на проведення торгів та не усувало критерію змагальності, встановлення якого є обов`язком для кваліфікації дій осіб як антиконкурентних.

Жодна із зазначених відповідачем в оскаржуваному поданні обставин чи їх сукупність не є підтвердженням факту змови.

Крім того, роблячи попередні висновки у поданні, відповідачем не долучено матеріали які досліджувались і на яких вони ґрунтуються, що унеможливлює перевірку їх обгрунтовавності судом.

Враховуючі вищевикладене, суд вважає попередні висновки наведені в подані по справі № 55/23-2018/04-26-01/2018 недоведеними, необґрунтованими та безпідставними.

Разом з цим суд зазначає наступне.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб саме у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що у зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненням владно-управлінських дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Так, подання є підсумковим документом який складається, за результатами збирання та аналізу доказів у справі, містить попередні висновки, вноситься на розгляд адміністративної колегії.

Рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції приймається на підставі тих висновків які містяться у відповідному поданні.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; закриття провадження у справі.

Тобто, саме рішення у справах про захист економічної конкуренції породжує права та обов`язки для суб`єктів господарювання, тобто може бути скасувано у судовому порядку, а не подання із попередніми висновками. Тому в частині скасування подання позов задоволенню не підлягає.

Дії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо внесення до адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України подання з попередніми висновками у справі №55/23-2018/04-26-01/2018 про наявність порушення ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» законодавства про захист економічної конкуренції носять процедурний характер, які не впливають на породження прав та обов`язків.

Таким чином, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо внесення до адміністративної колегії Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України подання з попередніми висновками у справі №55/23-2018/04-26-01/2018 про наявність порушення ТОВ «ХОЗХІМСЕРВІС» та ТОВ «ЛЕМАН-БЕТОН» законодавства про захист економічної конкуренції та скасування подання Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з попередніми висновками у справі №55/23-2018/04-26-01/2018 задоволенню не підлягають, з огляду на що суд відмовляє у позові.

Враховуючи положення ст.139 КАС України, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись Конституцією України, статтями 2,5-14,19-22,72-78,94,132-143,159-165,192-205,241-247,255,295-297, п.п.15.5 ч.1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Хозхімсервіс" (вул. Зоологічна, 4а, офіс 139, м. Київ, 04119, ) до Донецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України(пр-т. Миру, 8, кім.15, поверх 3, м. Краматорськ, 84313, ), третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕМАН-БЕТОН»(вул. Переїзна, 1В, м. Лиман, 84404, ) про визнання дій протиправними, скасування подання - відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 4 березня 2020 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов