Справа № 490/7649/17
Суддя: Чулуп О. С.
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

490/7649/17
н/п 2-а/490/149/2018
У Х В А Л А

27 грудня 2019 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

В складі головуючого судді Чулуп О.С.

За участю секретаря Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Миколаїв адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «Миколаївбуд» до

Миколаївської міської ради

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Крафтер МК»

про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Будівельна фірма «Миколаївбуд» звернувся до суду з адміністративним позовом до Миколаївської міської ради в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Миколаївської міської ради № 23/24 від 27.07.2017 року. Тобто позивач оскаржує рішення про передачу третій особі в оренду конкретної земельної ділянки з кадастровим номером :01:008:0002.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду клопотання про закриття провадження по справі, оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Своє клопотання представник відповідача мотивував тим, що предметом спору є рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, тобто спірне рішення стосується регулювання земельних правовідносин, у яких відповідач, у відповідності до ст.ст. 12,122 ЗК України діє як орган, який розпоряджається землями, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Миколаєва, а відносини щодо володіння, користування та розпорядження земельними ділянками є майновими. Тобто, приймаючи оскаржуване рішення Миколаївська міська рада виступила в даних правовідносинах як власник який розпоряджається земельною ділянкою, тобто розпоряджаючись своїм майном - передає її в оренду, тобто вчиняє дії щодо укладення договорів.

Представник третьої особи подав суду клопотання про закриття провадження по справі оскільки дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Просив його задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 КАС України).

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних судах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу не віднесену до його юрисдикції, не може вважатись "судом, встановленим законом" у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), при здійсненні владних управлінський функцій.

Разом з тим, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома конкретними суб`єктами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, а ці суб`єкти відповідно зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта. У випадку, якщо суб`єкт (в тому числі орган державної влади, місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа) у спірних правовідносинах не здійснює вказані владні управлінські функції щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору, такий спір не має встановлених нормами Кодексу адміністративного судочинства України ознак справи адміністративної юрисдикції, та відповідно не повинен вирішуватись адміністративним судом.

Характерним також є те, що в будь-якому спорі учасником спірних правовідносин може являтись також суб`єкт владних повноважень. При цьому, характер таких правовідносин може мати ознаки публічного-правового спору у поєднанні з вимогами приватного права.

Частиною 3 статті 19 КАС України законодавець визначив, що адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Відповідно до статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Статтею 5 ЗК України передбачено, що земельне законодавство базується, в тому числі на принципі забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави.

Приписами статті 80 ЗК України встановлено, що суб`єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності та держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах Миколаївська міська рада є органом, який розпоряджується землями, які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Миколаєва.

Згідно із статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Слід зазначити, що відносини пов`язані з набуттям та реалізацією прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарсько процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Судом досліджено рішення Миколаївської міської ради № 23/24 (оскаржуване) від 27 липня 2017 року згідно якого Миколаївська міська рада вирішила передати земельнк ділянку в оренду для обслуговування капітальної споруди юридичній особі Товариству з обмеженою відповідальністю «КРАФТЕР МК». Тобто відповідач передаючи в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0002 за адресою: м. Миколаїв, вул. Робоча 2-а, - реалізував свої повноваження власника, тобто релазіував свої права у цивільних відносинах.

Отже судом встановлено, що спір виник в сфері відносин щодо реалізації прав власника по розпорядженню майном, які за своєю природою належать до цивільних, а тому вказана справа не може розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

А враховуючи суб`єктний склад учасників справи, дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи вищевикладене, в контексті встановлених обставин справи та нормативного регулювання правовідносин, що склалися між учасниками справи, суд дійшов висновку, що на даний спір не поширюється юрисдикція адміністративного суду, що виключає розгляд цієї справи за правилами КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі наведеного та керуючись статтями 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївбуд» до Миколаївської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Миколаївської міської ради від 27.07.2017 року № 23/24, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції господарського суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 272 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена до Пятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя