Справа № 755/17049/16-а
Суддя: Марфіна Н. В.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 8-а/755/1/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, адміністративну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року у справі №755/17049/16а за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (на теперішній час Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

у с т а н о в и в:

24.12.2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року у справі №755/17049/16а за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (на теперішній час Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

У своїй заяві позивач просить переглянути постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року за його позовними вимогами в адміністративній справі №755/17049/16-а з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Вимоги заяви позивача мотивовано тим, що у 2016 році він звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправними, скасувати рішення відповідача та зобов`язати його перерахувати позивачу пенсію за вислугою років виходячи з розрахунку 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії у відповідності до вимог Постанови КМУ від 09.12.2015 №1013 на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 №18-747зп. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року у задоволенні позову було відмовлено із посиланням на те, що за вимогою ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте, Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Установлено наступний порядок виконання цього рішення: ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення конституційним Судом України цього Рішення: ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року підлягає застосуванню в первинній редакції. За змістом п. 3 цього рішення, керуючись частиною першою статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України", відповідно до якої Конституційний Суд України може встановити у своєму рішенні порядок і строки його виконання, Конституційний Суд України вважає за доцільне вказати такий порядок виконання цього Рішення до врегулювання Верховною Радою України вказаного питання на законодавчому рівні: частина двадцята статті 86 Закону не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, натомість застосуванню підлягає частина двадцята статті 86 Закону в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки». За наведених обставин та посилаючись на положення п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, позивач просить переглянути постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року за його позовними вимогами з урахуванням вимог Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року.

Ухвалою суду від 08.01.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників судового розгляду, роз`яснено сторонам порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

Заявник (позивач) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та своїм правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 368 КАС України, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви позивача, оцінивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об`єктивно встановивши всі обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.11.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення відповідача, зобов`язання вчинити певні дії, у якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову позивачу у перерахунку пенсії за вислугу років згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001); зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію за вислугою років згідно із ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції від 12.07.2001) з 12.11.2016 року виходячи з розрахунку 90% від суми заробітку за відповідною посадою без обмеження граничного розміру пенсії у відповідності до вимог Постанови кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 на підставі довідки Генеральної прокуратури України від 23.05.2016 №18-747зп.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2017 року та постановою Верховного Суду від 21.11.2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

У постанові суду першої інстанції зазначено наступне: «Відповідно до ст. 50-1Законом України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на момент призначення пенсії) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. Прокурорам і слідчим, що визнані інвалідами I або II групи, призначається пенсія по інвалідності в розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, за наявності стажу роботи в органах прокуратури не менше 10 років. Частиною 13 ст. 50-1 Законом України «Про прокуратуру» визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Законом України «Про прокуратуру», визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Отже, на час підвищення посадових окладів працівникам прокуратури постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 № 1013 (набрала чинності з 01.12.2015) та на час звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії на підставі частини 17 статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, зазначена норма втратила чинність. Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VII не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій, у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Відповідно до частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Проте Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято. Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 року №76-VIII, який набрав чинності 01.01.2015 року, частину 18 ст.50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року викладено у наступній редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України». 15.07.2015 року набув чинності Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 року. Відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу першого частини 2 статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини 5 статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року. Таким чином, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії частини 13, 17 та 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність. Правове регулювання питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури закріплено статтею 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року. Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року не містить аналогічної норми, яка б визначала умови та порядок перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Наведені положення Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року не були визнані неконституційними у встановленому порядку та є діючими. Згідно з ч. 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На думку суду, зазначені зміни законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року при призначені пенсії, а лише покладають визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на Кабінет Міністрів України. Проте, на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт прийнято не було. Таким чином з 15.12.2015 року та на час виникнення спірних правовідносин діючим законодавством України не було визначено механізму перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року. Відсутність на час звернення позивача до відповідача затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, не є доказом неправомірності дій відповідача, оскільки він має діяти на підставі закону та в межах наданих повноважень, та не може провести перерахунок пенсії позивачу за умови відсутності відповідного законодавства. Крім цього, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню норми Закону України «Про прокуратуру» 05.11.1991 року в попередній редакції, оскільки на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії набула чинності та діяла інша редакція ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, яка передбачала принципово інший порядок перерахунку пенсій, без можливості здійснення перерахунку у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Враховуючи те, що на момент коли, як вважає позивач, виникло право на перерахунок пенсії, в законодавстві були відсутні норми, які б регламентували умови та порядок проведення такого перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення її перерахунку. У зв`язку викладеними обставинами, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити».

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною п`ятою вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане;

2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення;

3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Відповідно до частини шостої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Так, Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019:

1. Визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

2. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3. Установлено такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Суд звертає увагу, що згідно з положеннями статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З аналізу наведених норм вбачається, що наявність рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить обставин допущення судом помилки при вирішенні спору, позаяк на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року у справі №755/17049/16а положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" були чинними та підлягали застосуванню.

У даному випадку Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019 змінює законодавче регулювання виключно для правовідносин, що можуть мати місце з дати ухвалення такого Рішення.

Поряд з цим, такі обставини в жодному разі не можуть слугувати підставою для перегляду судового рішення за виключними обставинами, оскільки спірні правовідносини у даній справі №755/17049/16а виникли до прийняття такого рішення, яке не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Також, суд звертає увагу, що положеннями пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

У даному ж випадку, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року не може вважатись невиконаною у розмінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача, оскільки обставини прийняття Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 не можуть бути підставою для перегляду постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року за виключними обставинами.

Правова позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у рішеннях від 23.01.2019 у справі № 820/2462/17, від 29.07.2019 у справі № 818/1691/18, від 08.08.2019 у справі № 811/1286/18, від 08.08.2019 у справі № 811/1285/18, від 14.08.2019 у справі № 818/1807/18, від 02.09.2019 у справі № 1240/2356/18.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною першою статті 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 229. 243, 248, 250, 257-263, 361-369 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року у справі №755/17049/16а за позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (на теперішній час Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складений 06.03.2020 року.

Суддя -