Справа № 140/3858/19
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3858/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лозовського О.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №13015-55 від 12.11.2019, з підстав незаконності її прийняття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Волинській області 12.11.2019 винесена вимога №Ф-13015-55 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 12 393,98 грн. Позивач вказує на те, що перебуває на обліку в органах доходів і зборів як фізична особа-підприємець (дата державної реєстрації 26.04.2017) та як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (судовий експерт) згідно свідоцтва №1861 від 23.12.2016, виданого Центральною експертно- кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України, є атестованим судовим експертом, внесеним до Державного реєстру атестованих судових експертів. Згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів 19.04.2018, 19.07.2018, 19.10.2018 податковим органом здійснено подвійне нарахування ЄСВ в сумі 14 743,08грн. (2457,18 грн. х 6). Згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів 21.01.2019, 19.04.2019 податковим органом здійснено подвійне нарахування ЄСВ в сумі 10 062,72грн. (2457,18 грн. х 2 = 4914,36 грн.) ( 2574,18грн. х 2 = 5148,36 грн.).

Позивач зазначає, що Податковий кодекс України (далі ПК України) передбачає обов`язок самозайнятих осіб стати на облік у контролюючому органі. При цьому, такий обов`язок передбачено у разі, коли особа здійснює підприємницьку діяльність, а також у разі, коли особа здійснює незалежну професійну діяльність. Крім того, ПК України передбачено, що контролюючий орган відмовляє у повторному взятті на облік особи, яка вже взята на облік як самозайнята особа, тобто, якщо особа взята на облік як самозайнята особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, вона не повинна повторно ставати на облік та подавати документи як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність. У випадку позивача йому не було відмовлено у взятті на облік одночасно як підприємця так і само зайнятої особи.

Також позивач вказує, що відповідно до положень п. 178.1, п. 178.2 ст. 178 ПК України, особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

З аналізу положень ПК України та Закону України «Про судову експертизу» випливає, що діяльність судового експерта підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, а доходи, отримані від здійснення такої діяльності підлягають оподаткування згідно статті 178 ПК України лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа- підприємець відповідно до вимог законодавства. З огляду на те, що види діяльності позивача як фізичної особи-підприємця та особи, яка провадить незалежну професійну діяльність співпадають, то він не має обов`язку подання звітності як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, оскільки у такому випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, що суперечить принципам податкового законодавства.

Протягом 2018-2019 років ним, як фізичною особою-підприємцем з ознакою провадження незалежної професійної діяльності сплачувався єдиний соціальний внесок. Разом з тим, контролюючим органом безпідставно, всупереч вимогам законодавства винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) від №13015-55 від 12.11.2019, якою зобов`язано сплатити заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як для платника, який провадить незалежну професійну діяльність, зокрема судового експерта, в розмірі 12 393,00 грн., що призводить до необхідності сплати другий раз єдиного внеску за одну і ту ж діяльність.

На підставі наведеного просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 КАС України ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з наступних підстав. Вказує на те, що позивач перебуває на обліку в органах доходів і зборів як фізична особа - підприємець (дата державної реєстрації 26.04.2017) та як особа, яка проводить незалежну професійну діяльність (судовий експерт) (дата встановлення ознаки професійної діяльності 30.01.2018. Згідно облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника, загальна сума заборгованості станом на 21.01.2019 становить 12 393,98 грн., тому ГУ ДФС у Волинській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2019 №Ф-13015-55 на суму боргу в розмірі 12 393,98 грн.

Вказує, що відповідно до статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI (далі - Закон №2464-VI), платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та члени сімей цих осіб, які беруть участь у провадженні ними підприємницької діяльності. Платниками єдиного внеску відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Закону №2464 платниками єдиного внеску, зокрема, є особи, які провадять незалежну професійну діяльність. а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності (пункт 5 частини першої статті 4 Закону). Враховуючи вищезазначене, в інтегрованій картці позивача відбулося нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі мінімального страхового внеску як фізичної особи - підприємця та як особи, яка проводить незалежну професійну діяльність за наступні періоди:

- 19.04.2018 в розмірі 2 457,18 грн. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за І квартал 2018 року: 3 723,00 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018) х 22 % = 819,06 грн. х 3 місяці);

- 19.04.2018 в розмірі 2 457,18 грн. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, яка проводить незалежну професійну діяльність за лютий - березень 2018 року: 3 723,00 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018) х 22 % = 819,06 грн. х 2 місяці);

19.07.2018 в розмірі 2 457,18 грн. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, яка проводить незалежну професійну діяльність за II квартал 2018 року: 3723,00 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018) х 22 % = 819,06 грн. х 3 місяці);

19.10.2018 в розмірі 2 457,18 грн. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за III квартал 2018 року: 3723,00 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018) х 22 % = 819,06 грн. х 3 місяці);

19.10.2018 в розмірі 2 457,18 грн. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, яка проводить незалежну професійну діяльність за III квартал 2018 року: 3723,00 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018) х 22 % = 819,06 грн. х 3 місяці);

21.01.2019 року в розмірі 2457,18 грн. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи підприємця за IV квартал 2018 року: 3 723,00 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018) х 22 % = 819,06 грн. х 3 місяці;

21.01.2019 в розмірі 2 457,18 грн. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, яка проводить незалежну професійну діяльність за IV квартал 2018 року: 3 723,00 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018) х 22 % = 819,06 грн. х 3 місяці;

19.04.2019 в розмірі 2 754,18 грн. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за І квартал 2019 року: грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2019) х 22 % = 4173 грн. х 3 місяці;

19.07.2019 в розмірі 2 754,18 грн. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи - підприємця за II квартал 2019 року: грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2019) х 22 % = 918,06 грн. х 3 місяці;

21.10.2019 в розмірі 2 754,18 грн. єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичної особи підприємця за III квартал 2019 року: 3 723,00 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2019) х 22 % = 918,06 грн. х 3 місяці. Відповідно сума нарахувань ЄСВ станом на 21.10.2019 становить 25462,80грн.

Позивачем ОСОБА_1 частково суму ЄСВ сплачено в розмірі 13 068,82грн.

Залишок заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску становить 12393,98 грн.

У зв`язку із тим, що станом на 21.10.2019 згідно з даними АІС «Податковий блок» в інтегрованій картці ОСОБА_1 рахувався борг по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування для фізичних осіб - підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність ГУ ДПС у Волинській області винесено оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.11.2019 №Ф-13015-55.

Представник відповідача звертає увагу на те, що в разі перебування на обліку фізичної особи-підприємця та наступного взяття на облік цієї особи, як самозайнятої особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, така особа не звільняється від сплати єдиного внеску та подання обов`язкової звітності як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, оскільки дохід такої особи підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. На підставі вищенаведеного вважає, що оскаржувана вимога про сплату боргу винесена ГУ ДФС у Волинській області у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому в задоволенні позову просить відмовити повністю.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.03.2020 № ОСОБА_1 26.04.2017 зареєстрований як фізична особа-підприємець, вид діяльності 74.90 «інша професійна, наукова та технічна діяльність». Крім того, на підставі свідоцтва №1861 від 23.12.2016, виданого Центральною експертно-кваліфікаційною комісією Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 є атестованим судовим експертом, внесеним до Державного реєстру атестованих судових експертів. (а. с. 35).

Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків позивачем, як фізичною особою-підприємцем та особою, яка провадить незалежну професійну діяльність за період 2018-2019 сплачено єдиний соціальний внесок в розмірі 13 068,82 грн.

Разом з тим, на підставі даних інтегрованої картки платника податків контролюючий орган сформував та надіслав позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) №13015-55 від 12.11.2019, відповідно до якої ГУ ДПС у Волинській області вимагає сплатити заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 12 393,00 грн., яка виникла станом на 21.10.2019.

Позивач вважає, що перебуваючи на обліку як фізична особа-підприємець, веде єдиний податковий облік та здійснює сплату податків і зборів за видом діяльності КВЕД - 74.90 «інша професійна, наукова та технічна діяльність», а тому оскаржувана вимога є протиправною та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на те, що адміністративна справа №140/3858/19 є типовою справою, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №520/3939/19.

При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (ч. 3 ст. 291 КАС України).

Відтак, судом в ході розгляду цієї адміністративної справи враховуються правові висновки Верховного Суду, що викладені ним в ухваленому 02.09.2019 рішенні за результатами розгляду зразкової справи №520/3939/19-а, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 провадження №11-1111заі19.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За визначенням підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою-підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до пункту 65.1 статті 65 ПК України взяття на облік фізичних осіб-підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Разом з тим, згідно з пунктом 65.2 статті 65 ПК України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, що передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому, відповідно до підпункту 65.4.4 пункту 65.4 статті 65 ПК України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Отже, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа (фізична особа-підприємець).

Крім того, факт наявності в особи статусу фізичної особи-підприємця автоматично виключає можливість її взяття на облік в податкових органах як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Разом з тим, відповідно до положень частини четвертої пункту 6.7 Розділу VI Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Відповідно до положень пунктів 178.1, 178.2 статті 178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до положень Закону України «Про судову експертизу», судово-експертна діяльність може здійснюватись атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, внесені до державного Реєстру атестованих судових експертів та отримали свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта. Судовий експерт здійснює судово-експертну діяльність тільки з тих видів судових експертиз і експертних спеціальностей, які зазначені у свідоцтві про присвоєння кваліфікації судового експерта.

З аналізу зазначених положень законодавства слідує, що діяльність судового експерта підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

В силу вимог пункту 4, пункту 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності

Отже, законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. При цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом № 2464- VI не передбачений.

Згідно з частиною третьою статті 5 Закону №2464-VI взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою №1-ЄСВ згідно з додатком 1 до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 116 від 24.11.2014.

Суд зауважує, що оскільки позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець згідно з Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», до нього не можуть застосовуватись положення частини третьої статті 5 Закону № 2464-VI. Зазначені висновки суду підтверджуються також положеннями пункту 2 частини першої статті 7 Закону №2464-VI, відповідно до яких єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець із зареєстрованим видом діяльності (судовий експерт).

Відтак, позивач, перебуваючи одночасно на обліку як фізична особа-підприємець та як самозайнята особа (адвокат), єдиний соціальний внесок має сплачувати один раз, а не в подвійному розмірі.

У рішенні від 02.09.2019 по справі №520/3939/19, яка розглянута Верховним Судом як зразкова, суд дійшов висновку, що взяття контролюючим органом на облік особи як платника єдиного внеску - фізичної особи-підприємця (пункт 4 частина перша статті 4 Закону №2464) та внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб унеможливлює нарахування єдиного внеску за іншим типом платника без прийняття відповідних рішень і внесення змін щодо попереднього обліку особи у спосіб, визначений Законом і підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної вимоги, що є підставою для визнання її протиправною та скасування.

Враховуючи викладене, оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) №13015-55 від 12.11.2019 винесена контролюючим органом протиправно, тому підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений позивачем відповідно до квитанції від 23.12.2019 №123FBC1A47 (а. с. 2).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Волинській області від12.11.2019 № Ф-13015-55.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.А. Лозовський