Справа № 638/18186/19
Суддя: Грищенко І. О.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-аз/638/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Грищенко І.О.

за участю секретаря Корнієнко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові в залі суду заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 по адміністративній справі за його позовом до Слобожанської митниці Держмитслужби ( заміна неналежної сторони в особі- Харківської митниці ДФС ) про скасування постанови в справі про порушення митних правил,

УСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування постанови відповідача по справі про порушення митних правил № 2395/80700/19 від 14.11.2019 року.

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що протокол про порушення митних правил від 22.10.2019 року та складена за його наслідками оспорювана ним постанова від 14.11.2019 року є протиправними, такими , що суперечать вимогам чинного законодавства, а дані, викладені в них не відповідають об`єктивним обставинам справи по суті, крмі того, сплинули строки притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 27.11.2019 року відкрито провадження у справі.

Представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій вказав , що 22.11.2019 року позивачем було сповіщено Харківську митницю ДФС про факт оскарження постанови , що підтверджено документально. 14.02.2020 року позивачем отримано лист Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), яким його повідомлено про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання оскаржуваної ним постанови. Такі дії відповідача є протиправними та створюють для нього негативні наслідки у вигляді незаконного відкриття виконавчого провадження та початок стягнення неузгодженого зобов`язання. За вказаних обставин, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом прийняття рішення про зупинення дії індивідуального акту- постанови № 2395/80700/19 від 14.11.2019 року, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким здійснюється стягнення, а саме: постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61262501 від 13.02.2020 року про стягнення боргу в розмірі 163 206,57 грн, постанови ВП № 61262501 від 13.02.2020 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 16 320,65 грн та постанови ВП № 61262501 від 13.02.2020 року про стягнення мінімальних витрат у виконавчому провадженні в розмірі 169 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заяву та просили її задовольнити.

Уповноважений представник просила прийняти рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши учасників справи, вивчивши обгрунтування необхідності забезпечення позову , дійшов наступного.

За змістом ч. 2 ст. 150 КАС України , забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Враховуючи, що ч. 2 ст. 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За змістом ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

зупиненням дії індивідуального акта або нормативно правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною 1 ст. 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України», під час розгляду адміністративних справ, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятої Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідача, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача. Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов`язків сторін та рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен врахувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів (у даному випадку територіальної громади, жителів села (сіл), інтересів яких стосується рішення, яке оскаржується) з огляду на таке.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу рівності сторін, як складової концепції справедливого судового розгляду та який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (рішення у справах «Кресс проти Франції» (Kress v. France), «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy), «Т. проти Італії» (Т. v. Italy) та «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria).

Зважаючи на те, що відповідачем вжито заходів з примусового виконання оскаржуваної постанови, наявні достатні підстави вважати, що не застосуванням заходів забезпечення позову буде завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Дослідивши матеріали вказаної заяви, суд доходить висновку, що з наявних матеріалів справи встановлено підстави, які свідчать про те, що невжиття судом таких заходів створить очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача , ускладнить чи зробить неможливим виконання рішення суду за наслідками розгляду даної справи.

Висновки щодо очевидності ознак протиправності рішення чи дій суб`єкта владних повноважень, можуть бути зроблені лише на підставі дослідження наданих сторонами доказів у справі в судовому засіданні при розгляді позову по суті.

Запропонований заявником захід забезпечення позову не вирішує спір по суті.

Таким чином, дослідивши встановленні обставини, проаналізувавши вищенаведені правові норми та всі доводи заявника, суд вважає, що ним доведено наявність фактів, які слугують правовими підставами для вжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову відповідно до положень ст. 150 КАС України.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150 152, 154, 241 243, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Шляхти В.В. про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію індивідуального акту- постанови № 2395/80700/19 від 14.11.2019 року.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким здійснюється стягнення, а саме: постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61262501 від 13.02.2020 року про стягнення боргу в розмірі 163 206,57 грн, постанови ВП № 61262501 від 13.02.2020 року про стягнення виконавчого збору в розмірі 16 320,65 грн та постанови ВП № 61262501 від 13.02.2020 року про стягнення мінімальних витрат у виконавчому провадженні в розмірі 169 грн.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Грищенко І.О.