Справа № 500/2848/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2848/19

05 березня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

представника позивача Суп М.Б.,

представника відповідача Чорнописької В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Нітроджен Логістік" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Нітроджен Логістік" (далі позивач, ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік") звернулось до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України (далі, також, відповідач), Головного управління ДПС в Тернопільській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Державної фіскальної служби України від 04 грудня 2019 року №134765/43000496 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31 жовтня 2019 року №35;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 31 жовтня 2019 року №35 подану на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Нітроджен Логістік";

- стягнути з відповідачів судові витрати - сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" надіслано на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних (далі - ЄРПН) податкову накладну №35 від 31.10.2019 на суму 742697,68 грн. (в тому числі 123782,95 грн ПДВ), складену за наслідками здійснення господарських операцій із ТОВ "Радехівський цукор" на підставі договору перевезення цукрових буряків №107-ПВ/19 від 14.08.2019. Реєстрацію вказаної податкової накладної зупинено та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

На вимогу фіскального органу позивач надав повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №7 від 26.11.2019, пояснення від 26.11.2019 та документи на підтвердження реальності господарської операції по податкових накладних. За результатами розгляду поданих пояснень та документів, Комісією ДФС України прийнято рішення від №1344765/43000496 від 04.12.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної №35 від 31.10.2019 на суму 742697,68 грн. в тому числі 123782,95 грн ПДВ.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та прийняте з порушенням норм чинного законодавства, оскільки, відсутні підстави для відмови у реєстрації, а відтак, оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної на думку позивача підлягає скасуванню, що стало причиною звернення до суду.

Ухвалою суду від 12.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено у справі судове засідання.

Від представника відповідачів на адресу суду 29.01.2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник, позову не визнав, просив відмовити у його задоволенні (аркуші справи 70-73). Зазначив, що відповідно до вимог чинного законодавства комісією ДФС України правомірно було винесено оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної №35 від 31.10.2019, оскільки, відсутні підстави для підтвердження реальності господарської операції, а надані позивачем документи не були достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.

Ухвалою суду від 29.01.2020, проголошеною без виходу в нарадчу кімнату, занесеною в протокол судового засідання, допущено процесуальне правонаступництво відповідача 1 - Державної фіскальної служби України на Державну податкову службу України;

Ухвалою суду від 27.02.2020, проголошеною без виходу в нарадчу кімнату, занесеною в протокол судового засідання, виключено з числа відповідачів Головне управління ДПС в Тернопільській області, оскільки оскаржене рішення приймалось ДПС України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених у позовній заяві, просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на обґрунтування, наведені ним у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" 15 травня 2019 року включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (аркуш справи 12).

Основними видами діяльності позивача згідно КВЕД-2010 є: Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; а також надання в оренду сільськогосподарської техніки; неспеціалізована оптова торгівля; інша, допоміжна діяльність у сфері транспорту, тощо.

ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" зареєстроване платником податку на додану вартість 01 липня 2019 року, що підтверджується витягом №009 від 26.06.2019 (аркуш справи 15).

В межах господарської діяльності між Товариством з обмеженою відповідальністю «Грін Стрім» (перевізник) та ТОВ "Радехівський цукор" (замовник) 14.08.2019 було укладено договір на перевезення цукрових буряків №107-ПВ/19, який визначав взаємовідносини сторін пов`язані із наданням перевізником послуг для замовника по перевезенню цукрових буряків власними та/або найманими транспортними засобами з місць їх складування до структурних підрозділів замовника в межах сезонного, безперервного технологічного процесу приймання замовником цукрових буряків у місцях їх складування на переробку для виробництва цукру (аркуші справи 22-23).

Факт виконання робіт підтверджується актом виконаних робіт №000007768 за період 01.10.2019-31.10.2019 (аркуш справи 29).

На виконання умов вказаного договору, між фізичною особою ОСОБА_1 (Орендодавець) та ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" (Орендар) 28.06.2019 було укладено договір найму (оренди) транспортного засобу №15/19, за яким Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у строкове платне користування транспортний засіб, а Орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування переданий Орендодавцем транспортні засоби, що визначений у п.1.2. цього Договору та зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату (аркуші справи 34-35).

Згідно з актом прийому-передачі транспортних засобів до договору найму (оренди) транспортного засобу від 28.06.2019, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування належні на праві власності Орендодавцеві транспортні засоби, перелік яких визначений в акті (аркуш справи 19-20).

Факт сплати орендної плати за користування транспортними засобами відповідно до договору №15/19 від 28.06.2019 проведено платіжними дорученнями №125 від 11.11.2019, №115 від 01.11.2019 та №136 від 18.11.2019.

Відповідно до договору поставки нафтопродуктів №14/19-Т від 01.07.2019 укладений ТОВ «Тернопіль-нафта» (Постачальник) та ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" (Покупець), постачальник зобов`язується передати у власність покупцю нафтопродукти визначені цим Договором, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити на користь постачальника

його вартість (аркуші справи 30-32).

Оплату вартості поставленої ТОВ «Тернопіль-нафта» товару - дизпалива ДТ-Л-К5 сорт С, ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" проведено на підставі рахунку на оплату №212 від 25.10.2019 платіжним дорученням №134 від 15.11.2019 (аркуш справи 33).

Відповідно до договору поставки №2/7/2019 від 02.07.2019 укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю "Вілер-Трейд" (постачальник) та ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" (покупець), за яким постачальник зобов`язується поставити покупцю товари (запчастини до транспортних засобів, мастильні матеріали, шини до транспортних засобів та інші товари) в асортименті, кількості та за ціною згідно з заявками покупця, що узгоджується сторонами за допомогою факсимільного або електронного зв`язку чи в усній формі, а покупець зобов`язується прийняти і сплатити його на умовах даного договору (аркуші справи 41-42).

Оплата по даному договору підтверджується платіжним дорученням №91 від 15.10.2019 (аркуш справи 43).

Згідно з договором оренди приміщення №21 від 01.06.2019 укладений між ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" та ТзОВ «РЕМБУДДІЛЬНИЦЯ», Орендодавець зобов`язується передати у строкове платне користування, а Орендар зобов`язується прийняти в строкове платне користування приміщення та зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату. Адреса приміщення, що орендується: Тернопільська область, м. Бучач, вул. Галицька, 178. За даною юридичною адресою знаходиться ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" (аркуші справи 28-29).

Відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна в оренду від 01.06.2019 Орендодавець передав у строкове платне користування, а Орендар прийняти в строкове платне користування приміщення за адресою: Тернопільська область, м. Бучач, вул. Галицька , 178 (аркуш справи 30).

Орендна плата за користування приміщенням проведена на підставі рахунку - фактури №21 від 26.11.2019 за платіжним дорученням №140 від 26.11.2019 (аркуш справи 31).

Виписка по рахунку №UA 0000 0026 0036 4312 7 ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" підтверджує вищевказані операції з 01.10.2019 по 25.11.2019 .

На виконання податкових зобов`язань ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" за першою подією - виконання робіт по перевезенню товарів загальним підсумком за місяць (акт виконаних робіт №000007768 за період 01.10.2019-31.10.2019) складена податкова накладна №35 від 31.10.2019 на загальну суму 742697,68 грн. в тому числі 123782,95 грн ПДВ та 23.10.2019 вказана податкова накладна подана в електронній формі на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних засобами електронного зв`язку (аркуш справи 16).

ТОВ "Юнайтед Нітроджен Логістік" 15.11.2019 отримано квитанцію (реєстраційний номер ), в якій повідомлено про зупинення реєстрації податкової накладної №35 від 31.10.2019 у зв`язку з тим, що вона відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критерії ризиковості платника податку» та запропоновано надати пояснення та копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (аркуш справи 17).

На виконання рекомендацій квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної №35 від 31.10.2019 (реєстраційний номер ) позивач надав повідомлення №7 про надання пояснень та копій документів, достатній для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних /розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 26.11.2019 та додано копії документів в кількості 31 штук (аркуш справи 19).

Також, детальні пояснення викладені в окремому документі від 26.11.2019 №21/19 (аркуш справи 20).

04 грудня 2019 року комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/рахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №1344765/43000496 про відмову в реєстрації податкової накладної №35 від 31.10.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою для відмови зазначено неподання платником податків копій документів, а саме: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Не погоджуючись з рішенням від 04.12.2019 №1344765/43000496, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від №35 від 31.10.2019, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику /пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із умов виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Абзацами другим - третім пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Тобто, законодавцем введено положення, за яким фіскальний орган з 1 липня 2017 року фактично позбавляється повноважень на здійснення контролю за правомірністю формування платниками податку - покупцями податкового кредиту, адже в силу наведеної вище норми абзацу третього пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована у ЄРПН податкова накладна.

Натомість, згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21.02.2018 №117 (в чинній на час виникнення правовідносин редакції) затверджено, зокрема, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Положення пунктів 6 та 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Зі змісту квитанції вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 листа ДФС від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 «Критерії ризиковості платника податку» (далі - Критерії №959).

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми пункту 13 Порядку №117, оскільки ним не зазначено у квитанції конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації Податкової накладної.

Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв №959.

Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і пункт 13 Порядку №117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

У той же час, відповідачем не надано інших документів, з яких можливо встановити обставини, через які контролюючий орган дійшов висновку про відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку і не довів правомірність зупинення реєстрації зазначеної накладної.

Слід також зазначити, що пп. 1.6 п. 1 Критеріїв №959 містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, контролюючий орган був зобов`язаний у квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 Критеріїв №959, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Крім того, відповідачем також не надано суду ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

Разом з тим, реєстрація поданої позивачем податкової накладної зупинена, як зазначено в квитанції, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Тобто, контролюючим органом застосовано критерії ризиковості платника податку до податкових накладних, а не до платника податку - позивача, що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкових накладних зупинено з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком №117.

В той же час, згідно з пунктами 14, 15 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством. Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктами 18-21 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як встановлено судом, що не спростовано представником відповідача, у спосіб, визначений Порядком №117, позивачем направлено до контролюючого органу пояснення та копії документів до зазначених господарських операцій та податкових накладних, в тому числі договір та акт виконаних робіт.

Поряд з цим, форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Проте, в рішенні відповідача від 04.12.2019 №1344765/43000496 містить твердження про ненадання розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Поряд із тим, суд зазначає, що позивачем направлялись до контролюючого органу письмові пояснення з відповідними документальними підтвердженнями щодо господарських операцій із своїми контрагентами, зокрема: договір на перевезення цукрових буряків №107-ПВ/19 від 14.08.2019; товарно-транспортної наладної №26 916 від 01.10.2019, талон до товарно-транспортної накладної №41 264 від 15.10.2019; талон до товарно-транспортної накладної №38 361 від 12.10.2019; талон до товарно-транспортної накладної №43 904 від 18.10.2019; талон до товарно-транспортної накладної №48 263 від 22.10.2019; талон до товарно-транспортної накладної №47 586 від 21.10.2019; товарно-транспортну накладну №30 675 від 05.10.2019; талон до товарно-транспортної накладної №47362 від 21.10.2019; товарно-транспортну накладну №37 210 від 11.10.2019; талон до товарно-транспортної накладної №33 346 від 08.10.2019; талон до товарно-транспортної накладної №33 805 від 08.10.2019; талон до товарно-транспортної накладної №50 505 від 24.10.2019; талон до товарно- транспортної накладної №27 226 від 01.10.2019; талон до товарно- транспортної накладної №35 851 від 10.10.2019; талон до товарно- транспортної накладної №41 783 від 16.10.2019; акт виконаних робіт №000007768 за період 01.10.2019-31.10.2019 з ТОВ «Радехівський цукор»; договір поставки нафтопродуктів №14/19-Т від 01.07.2019 укладений Позивачем з ТОВ «ТЕРНОПІЛЬ-НАФТА»; рахунок ТОВ «ТЕРНОПІЛЬ-НАФТА» на оплату №212 від 25.10.2019; платіжне доручення №134 від 15.11.2019; договори оренди транспортних засобів від 28.06.2019р.; платіжне доручення від 11.11.2019 №125; платіжне доручення від 01.11.2019 №115; платіжне доручення №136 від 18.11.2019; договір поставки від 02.07.2019 укладений між ТОВ «ЮНАЙТЕД НІТРОДЖЕН ЛОГІСТІК» та ТОВ «Вілер - Трейд»; платіжне доручення №91 від 15.10.2019; договір оренди приміщення №21 від 01.06.2019 укладений між ТОВ «ЮНАЙТЕД НІТРОДЖЕН ЛОГІСТІК» та ТзОВ «РЕМБУДДІЛЬНИЦЯ»; Акт приймання-передачі нерухомого майна в оренду від 01.06.2019; рахунок фактура №21 від 26.11.2019; платіжне доручення №140 від 26.11.2019; виписка з банківського рахунка ТОВ «ЮНАЙТЕД НІТРОДЖЕН ЛОГІСТІК» від 30.09.2019.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що зважаючи на наявність виникнення першої події та на те, що такі документи у підтвердження настання першої події надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної№35 від 31.10.2019.

Оскільки подані відповідачу документи складені без порушень, є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної та у повній мірі відображають здійснення господарської операції, наявні підстави для визнання рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 04.12.2019 №1344765/43000496 про відмову в реєстрації податкової накладної від 31.10.2019 року №35 в Єдиному реєстрі податкових накладних протиправним та скасування його.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (придбання товарів/послуг або отримання коштів), що підтверджується тільки первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна/розрахунок коригування.

Зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, в яких відображено проведені господарські операції між позивачем та його контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Беручи до уваги викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення комісії є необґрунтованим, безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

В той же час, варто також відмітити, що рішення контролюючого органу є, відповідно до пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, індивідуальним актом.

При цьому, такий акт, виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акта (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.

Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер.

Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.

Натомість, оскаржувані рішення контролюючого органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжує їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 16.04.2019 (справа №826/10649/17), від 21.05.2019 (справа №0940/1240/18), від 14.05.2019 (справа №1940/1306/18).

З огляду на наведене в сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Наведені вище обставини в своїй сукупності дають суду підстави для висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Відповідно підпункту 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій: а) прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН; б) набрало законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

У першому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, яке ухвалюється саме Комісією ДФС.

У другому випадку податкова накладна, реєстрацію якої в ЄРПН було зупинено, реєструється у день набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Таким чином, нормами Податкового кодексу України чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Отже, щодо покладення на ДПС України обов`язку здійснити реєстрацію податкових накладних, у реєстрації яких було відмовлено спірним рішенням, слід зазначити, що це є гарантією того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

З огляду на наведені висновки суду щодо наявності підстав для скасування рішення відповідача, вимога позивача про зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію наведеної у позові податкової накладної підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частинами третьою та четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на зазначене та з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку, що для повного захисту порушених прав позивача достатньо визнання протиправним і скасування рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від №1344765/43000496 від 04.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від №35 від 31.10.2019.

В даному випадку визнання протиправним і скасування рішення ДФС України та зобов`язання ДПС України зареєструвати подану податкову накладну є достатнім для захисту та відновлення порушених прав позивача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду відповідно до платіжних доручень №180 від 11.12.2019 та №173 від 11.12.2019 сплачено судовий збір у сумі 3842,00 грн.

Позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а тому, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, представник позивача повідомила суд, що докази їх понесення буде надано протягом п`яти після ухвалення рішення суду.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним і скасувати Рішення Державної фіскальної служби України від 04.12.2019 №1344765/43000496 про відмову у реєстрації податкової накладної Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Нітроджен Логістік" №35 від 31.10.2019.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Нітроджен Логістік" №35 від 31.10.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Нітроджен Логістік" сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 3842,00 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні нуль копійок).

Реквізити сторін:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнайтед Нітроджен Логістік": 48400, вул. Галицька, 178, м. Бучач Тернопільської області, ідентифікаційний код 43000496;

Державна податкова служба України: 04053, вул. Львівська, 8 м. Київ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 березня 2020 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб`юк П.М.