Справа № 320/4990/19
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року № 320/4990/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Барчук Д.І.

за участю представників:

позивача - Павлюк І.Я.,

відповідача - Кириченко К.О.,

третьої особи - Морозенко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного агентства водних ресурсів України до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , третя особа: Київська обласна державна адміністрація про застосування заходів реагування,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось з позовом Державне агентство водних ресурсів України до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , за участю третьої особи Київської обласної державної адміністрації, в якому просить вжити заходів у вигляді анулювання дозволу на спеціальне водокористування № 510/КВ/49д-18 терміном дії до 27.09.2021 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до Державного агентства водних ресурсів України звернувся голова Київської обласної державної адміністрації з проханням розглянути питання щодо анулювання дозволу на спеціальне водокористування, оскільки за результатами розгляду документів, що знаходяться в розпорядженні Київської обласної державної адміністрації, встановлено невідповідність інформації у документах, поданих до Держводагентства для отримання дозволу на спеціальне водокористування. Так, для отримання дозволу відповідач подав договір оренди водного об`єкту, що укладений на строк 25 років, проте в дійсності такий договір укладено на 6 років. Тобто, позивач вважає, що для отримання дозволу на спеціальне водокористування, заявник подав неправдиву інформацію, що стало підставою позивачу звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, мотивуючи тим, що у ФОП ОСОБА_1 укладено сім договорів оренди водних об`єктів. По всім об`єктам отримані дозволи на спеціальне водокористування і тільки по одному виникли спірні питання. Так, відповідач 28.11.2012 року уклав з Тетіївською районною державною адміністрацією договір оренди водного об`єкту - П`ятигорське водосховище. Термін дії цього договору 6 років з можливістю пролонгації. Саме цей договір подано ОСОБА_1 для отримання дозволу на спеціальне водокористування. Відповідач категорично заперечує проти того, що ним подавався інший договір. Вважає, що першу сторінку договору, що є у Київської обласної державної адміністрації підроблено, у зв`язку з чим відповідач звернувся до Національної поліції із заявою про злочин.

Представник третьої особи підтримала позов, просила його задовольнити, пояснивши, що на підставі звернень громадян Київською обласною державною адміністрацією проведено перевірку документів, які ФОП ОСОБА_1 подав до Держводагенства для отримання дозволу на спеціальне водокористування П`ятигірським водосховищем. За результатами перевірки було встановлено, що відповідачем подано договір оренди, що укладений на 25 років, тоді як насправді такий договір укладений на 6 років. В зв`язку з цим, голова Київської обласної державної адміністрації звернувся до Державного агентства водних ресурсів України з проханням розглянути питання щодо анулювання дозволу на спеціальне водокористування, що виданий ОСОБА_1

Розглянувши позовну заяву, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою - підприємцем. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видом діяльності ОСОБА_1 є прісноводне рибальство.

Відповідно до розпорядження голови Тетіївської районної державної адміністрації № 449 від 04.07.2012 року, ОСОБА_1 надано у користування водний об`єкт - П`ятигорське водосховище строком на 6 років.

На підставі зазначеного розпорядження, 28.11.2012 року між Тетіївською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 укладено Договір оренди водного об`єкту (П`ятигорське водосховище).

Відповідно до пункту 3.1 цього договору передбачено, що договір укладено строком на 6 років та цим же пунктом передбачена можливість продовження цього договору шляхом повідомлення орендодавця про свій намір не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору.

У зв`язку із необхідністю отримання нового дозволу на спеціальне водокористування, 28.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Державного агентства водних ресурсів України із відповідною заявою.

До заяви ним було додано: обґрунтування потреби у воді; опис та схема місць забору та скиду вод; нормативи гранично допустимого скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами; затверджені індивідуальні технологічні нормативи використання питної води; копія договору оренди водного об`єкту.

Дані документи відповідачем подавались до Центру надання адміністративних послуг, який вподальшому перенаправив отримані документи до Державного агентства водних ресурсів України.

За результатами розгляду наданих документів, позивачем надано ОСОБА_1 . Дозвіл на спеціальне водокористування № 510/КВ/49д-18 з терміном дії з 27.09.2018 по 27.09.2021.

03 вересня 2019 року до Державного агентства водних ресурсів України звернувся голова Київської обласної державної адміністрації з проханням розглянути питання щодо анулювання дозволу на спеціальне водокористування, що виданий ОСОБА_1 , оскільки за результатами розгляду документів, що знаходяться в розпорядженні Київської обласної державної адміністрації, встановлено невідповідність інформації у документах, поданих до Держводагенства для отримання дозволу на спеціальне водокористування. Так, для отримання дозволу відповідач подав договір оренди водного об`єкту, що укладений на строк 25 років, проте в дійсності такий договір укладено на 6 років, а тому голова Київської обласної державної адміністрації вважає, що ОСОБА_1 подав неправдиву інформацію для отримання дозволу.

На підтвердження підстав здійснення перевірки (чисельні звернення громадян), представником третьої особи жодного доказу надано не було.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон № 877) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державне агентство водних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 393, Державне агентство водних ресурсів України (Держводагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства та гідротехнічної меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 16 Водного кодексу України до відання центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, в галузі управління і контролю за використанням і охороною вод та відтворенням водних ресурсів належить, зокрема, видача дозволів на спеціальне водокористування.

Частинами першою та другою статті 48 Водного кодексу України визначено, що спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Процедуру видачі юридичним і фізичним особам (далі - водокористувачі) дозволів на спеціальне водокористування (забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання у водні об`єкти забруднюючих речовин, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів) врегульовано Порядком видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 р. № 321 а також ст. 49 Водного кодексу України.

Відповідно до вищевказаного Порядку, видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на спеціальне водокористування здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Дозволи видаються на підставі заяви водокористувача, в якій зазначаються: найменування органу, що видає дозвіл; дані водокористувача (фізичної або юридичної особи); мета отримання дозволу або реквізити дозволу, який анулюється; місце здійснення спеціального водокористування (назва басейну річки, водного об`єкта і його місцезнаходження); згода на оброблення персональних даних; підпис та печатка (за наявності) замовника.

До заяви додаються такі документи: обґрунтування потреби у воді з помісячним нормативним розрахунком водокористування і водовідведення; опис та схема місць забору води та скидання зворотних вод; нормативи гранично допустимого скидання (ГДС) забруднюючих речовин у водні об`єкти із зворотними водами (з розрахунком на кожний випуск (скид) окремо); затверджені індивідуальні технологічні нормативи використання питної води (для підприємств та організацій житлово-комунального господарства, суб`єктів господарювання, які надають послуги з централізованого водопостачання та/або водовідведення); копія правовстановлюючих документів на водні об`єкти (для орендарів водних об`єктів).

Статтею 49 Водного кодексу України передбачено, що зазначений перелік документів є вичерпним.

Як встановлено в судовому засіданні, підставою для звернення позивача до суду послугував тільки договір оренди водного об`єкта, а саме П"ятигірського водосховища, від 28 листопада 2012 року, що укладений між Тетіївською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 .

Так у розпорядженні Державного агентства водних ресурсів України наявна копія договору від 28 листопада 2012 року із зазначеним строком дії 25 років, яку нібито подано ОСОБА_1 .

У ОСОБА_1 та у Тетіївської районної державної адміністрації в наявності оригінали договорів від 28 листопада 2012 року з терміном дії 6 років. Дані оригінали були витребувані та оглянуті судом під час судового засідання. Так, в судовому засіданні встановлено, що ці два оригінали повністю ідентичні між собою. Наявна ж копія договору, що була подана суду позивачем, повністю відрізняється першою сторінкою від інших сторінок цього договору (вид та розмір шрифту) та строком дії договору.

Як вже зазначалось судом, оригінали документів для отримання Дозволу подавались ОСОБА_1 через Центр надання адміністративних послуг, який дані документи сканує та перенаправляє до Державного агентства водних ресурсів України. Отже, на Центр надання адміністративних послуг покладається обов`язок прийняття оригіналів документів та засвідчення з них копій. Таким чином, судом робиться висновок, що ОСОБА_1 не міг подати договір оренди, який не є оригіналом.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, якби у позивача в розпорядженні находився договір з терміном дії на 6 років, то Державне агентство водних ресурсів України також надало ОСОБА_1 дозвіл на спеціальне водокористування. Отже, договори із зазначеннями різних термінів дій не могли бути підставою для відмови у наданні такого Дозволу, що спростовує заяву представника третьої особи про умисел відповідача в подачі "підробного" договору для отримання дозволу.

Суд не бере до уваги доводи позивача та третьої особи, про те що відповідачем подавався "підроблений" договір, оскільки жодним доказом не підтверджено той факт що дану підробку чи фальсифікацію допустив саме відповідач.

Враховуючи те, що позивачем не наведено інших підстав для анулювання дозволу на спеціальне водокористування, а також те, що припинення права відповідача на користування водосховищем шляхом анулювання спеціального дозволу є крайнім заходом, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити Державному агенству водних ресурсів України в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Василенко Г.Ю.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 06 березня 2020 р.