Справа № 140/2282/19
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2282/19 пров. № 857/13460/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

за участю:

представника відповідача Виш А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року (головуючий суддя Плахтій Н.Б., м.Луцьк, проголошено 14:27:14) у справі № 140/2282/19 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

25.07.2019 року позивач звернувся в суд першої інстанції із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (правонаступник Головне управління ДПС у Волинській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення №000766-40 від 18.01.2019 про застосування фінансових санкцій на загальну суму 57800 грн.

Позов обґрунтовує тим, що 20.07.2018 ГУ ДФС у Волинській області проведена фактична перевірка торгового об`єкта в с.Боголюби Луцького району (біля першого ставка з альтанками) з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і тютюнових виробів», за наслідками якої складено акт без номера та дати, яким встановлено: факт проведення розрахункової операції продажу пива « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на суму 36 грн. без застосування РРО та без видачі розрахункового документу встановленої форми; ненадання документу, що засвідчує статус громадського харчування суб`єкта господарювання; зафіксовано факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без відповідної ліцензії; факт зберігання алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку з ознаками підробки; факт зберігання алкогольних напоїв /вино/ без марок акцизного податку встановленого зразка. ГУ ДФС у Волинській області України на підставі акту перевірки прийнято рішення від 18.01.2019 №000766-40 про застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн - продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб`єктами господарювання, що не мають статусу суб`єктів господарювання громадського харчування; 17000 грн - роздрібна торгівля алкогольними напоями без наявності ліцензії; 17000 грн.- зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку; 17000 грн - зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка. Позивач не погоджується з даним рішенням та вказує, що у відповідача були відсутні правові підстави для проведення фактичної перевірки, наказ на проведення перевірки видано не щодо суб`єкта господарювання (платника податків), а торгового об`єкту в с.Боголюби Луцького району (біля першого ставка з альтанками). Крім того, зазначає, що працівники позивача не здійснювали продаж алкогольних напоїв, доказом чого є складений відносно громадянки ОСОБА_2 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП, яка самостійно на власний ризик здійснювала реалізацію алкогольних напоїв, наслідком чого стало притягнення її до адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності. Станом на 20.07.2018 ОСОБА_2 не перебувала в жодних трудових чи цивільно-правових відносинах із позивачем, вилучена під час перевірки алкогольна продукція була в подальшому повернута саме ОСОБА_2 . Водночас ФОП ОСОБА_1 вказує на недотримання контролюючим органом вимог щодо форми рішення, оскільки за приписами Податкового кодексу України повинно прийматись податкове повідомлення-рішення, а не рішення про застосування фінансових санкцій.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 18 січня 2019 №000766-40.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначає, що за результатами перевірки торгового об`єкта, що належить ФОП ОСОБА_1 , встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявної ліцензії, чим порушено ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (із змінами та доповненнями) (Закон №481/95-ВР); продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці суб`єктом господарювання, що не має статусу суб`єкта господарювання громадського харчування, чим порушено ст.15-3 Закону №481/95-ВР. В торговому об`єкті було встановлено зберігання алкогольних напоїв, маркованих марками акцизного податку з ознаками підробки, а саме під дією джерела ультрафіолетового випромінювання встановлено відсутність у структурі паперу марок захисних волокон синього та червоного кольору, окрім того частина алкогольних напоїв марковані марками акцизного податку з однаковою серією та їх номером, перелік яких зазначено в додатку №1 до акта перевірки. Частина даних алкогольних напоїв знаходилась в торгівельному приміщенні в холодильнику, інша частина алкогольних напоїв/горілка особлива «Зелений день Ейр», ємкістю 0,5 л., 40% об. спирту в кількості 69 пляшок в підсобному складському приміщенні. Дані алкогольні напої, що зазначені в додатку №1, 2 та в додатку №3 /відомість/ в кількості 226 пл. пива, 69 пляшок горілки, 2 кеги пива та 3 «Bag in box» вилучені з обігу згідно протоколу про вилучення речей та документів б/н від 20.07.2018 ст. о/у з ОВС ВПНОПТ ОУ ДФС у Волинській області лейтенантом податкової міліції Дячуком А.М. По вищевказаному факту ГУ ДФС у Волинській області листом від 24.07.2018 №773/10/03-20-40-01-11 було направлено матеріали перевірки до о/у ГУ ДФС у Волинській області для вжиття відповідних заходів згідно КУпАП за фактом роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявної ліцензії, за фактом зберігання алкогольних напоїв маркованих марками акцизного податку з ознаками підробки та за фактом зберігання алкогольних напоїв/вина/ без марок акцизного податку встановленого зразка. Звертає увагу суду, що згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19.10.2018 №161/15366/18, яка залишена без змін (в частині правомірності притягнення до адміністративної відповідальності) постановою Волинського апеляційного суду від 22.03.2019 встановлено, що ОСОБА_2 визнала факт зберігання алкоголю на торговому об`єкті, на якому вона 20.07.2018 надавала співробітникам податкової поліції ГУ ДФС у Волинській області дозвіл на об`єкт, який знаходиться за адресою: с.Боголюби Луцького району, поблизу першого ставка з альтанками, де здійснює підприємницьку діяльність громадянин ОСОБА_1 . Вказує, що посилання ОСОБА_2 на те, що вона безкоштовно розливала напої відпочиваючим, не знайшло свого підтвердження. Протилежного, судами не встановлено. Посилання позивача на те, що ОСОБА_2 не перебувала у трудових відносинах не заслуговує на увагу оскільки, виходячи з пояснень ОСОБА_2 , остання зазначила, що працює в даному торговому об`єкті продавцем - адміністратором та повідомила, що ліцензію на право роздрібної торгівлі надати не може, так як не знає чи така є наявна. Щодо виявлених в торговому об`єкті алкогольних напоїв (горілки «Зелений день») остання повідомила, що її реалізація не здійснюється, а лише використовується на потреби власника. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує доводи апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

20.07.2018 на підставі наказу від 17.07.2018 №2698 та направлень від 17.07.2018 №396, №397 ГУ ДФС у Волинській області проведена фактична перевірка торгового об`єкта в с.Боголюби Луцького району (біля першого ставка з альтанками) з питань дотримання вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і тютюнових виробів».

За результатами проведеної фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області складено акт перевірки від 23.07.2018 №03/150/40-01/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовано порушення вимог: п.п.1, 2, 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: проведення контрольно-розрахункової операції без застосування РРО та без видачі розрахункового документу встановленої форми; ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: ненадання документу, що засвідчує статус громадського харчування суб`єкта господарювання; cт.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: роздрібна торгівля алкогольними напоями без відповідної ліцензії; ст.11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: зберігання алкогольних напоїв маркованих марками акцизного податку з ознаками підробки, зберігання алкогольних напоїв /вино/ без марок акцизного податку встановленого зразка.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДФС у Волинській області винесено рішення від 18.01.2019 №000766-40, яким до позивача застосовано фінансову санкцію у загальній сумі 57800,00 грн, з яких:

- 6800 грн за продаж алкогольних напоїв для споживання на місці без статусу суб`єкта господарювання громадського харчування;

- 17000 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії;

- 17000 грн за зберігання алкогольних напоїв з підробленими марками акцизного податку;

- 17000 грн за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Вказане рішення направлено ФОП ОСОБА_1 листом від 18.01.2019 №577/ФОП/03-20-40-01-20.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що за наслідками проведеної фактичної перевірки контролюючий орган повинен був прийняти податкове повідомлення-рішення, а не рішення про застосування фінансових санкцій, з дотриманням строків, визначених пунктом 86.8 статті 86 ПК України.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом- сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів " від 19.12.1995р. № 481/95-ВР (із змінами та доповненнями).

Відносини у сфері справляння податків і зборів, порядку їх адміністрування, коло суб`єктів податкових правовідносин та відповідальність за порушення податкового законодавства належить до сфери дії Податкового кодексу України.

Відповідно до п.5.1 ст.5 ПК України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законом з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу.

В п.1.1 ст.1 ПК визначено, що Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Статтею З ПК України визначено, що податкове законодавство України складається з Конституції України, цього Кодексу, Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням ввізним або вивізним митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України; чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюється питання оподаткування; нормативно- правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з митної справи; рішень Верховної Ради, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків - зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону № 481, алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Згідно ч. 14 ст. 15 Закону №481, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Законом №481 передбачено, що продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Відповідно до ст. 17 Закону №481, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ст. 17 Закону №481 до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень; порушення вимог статті 153 цього Закону - 6800 гривень; виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового Кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника органу (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Іншою самостійною підставою для проведення фактичної перевірки є здійснення контролюючим органом функцій: контролю у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; заходів щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; контролю за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; контролю за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово- відпускних або роздрібних цін на такі напої та ін.

Податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п.61.1 ст.61 ПК України).

Підстава для проведення фактичної перевірки визначена п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, є альтернативною та містить також приписи щодо такої підстави для проведення фактичної перевірки контролюючим органом, як здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до п.п.20.1.10 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Відповідно до п.62.1 ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Під час вирішення даного спору колегія суддів наголошує, що відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. З наведеного визначення випливає, що поняття грошового зобов`язання охоплює всі суми коштів, які підлягають сплаті як штрафні санкції за порушення вимог законодавства, дотримання якого контролюють контролюючі органи. Не є винятком і штрафні санкції за порушення законодавства, яке регулює обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України у разі, коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі, коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Зазначена норма чітко встановлює, що в разі, коли контролюючий орган діє на підставі ст.54 цього Кодексу (тобто коли він зобов`язаний визначити, зокрема, суму штрафу за порушення вимог законодавства, дотримання якого ним контролюється), такий орган приймає податкове повідомлення-рішення.

При цьому в п.58.1 ст.58 ПК України безпосередньо зазначено, що податкове повідомлення-рішення приймається в разі визначення суми грошового зобов`язання, у тому числі за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на відповідні органи.

Зазначене цілком стосується фіскальних органів, які контролюють дотримання вимог законодавства щодо обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

З огляду на аналіз викладених законодавчих приписів контролюючий орган у разі виявлення порушення вимог законодавства, яке регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке порушення тягне за собою визначення грошових зобов`язань у вигляді адміністративно-господарських санкцій, зобов`язаний прийняти податкове повідомлення-рішення. Тому з 01.01.2011р. (від часу набрання чинності ПК України) у контролюючих органів в розумінні ПК України відсутні повноваження щодо прийняття інших рішень, крім податкових повідомлень-рішень, якими можуть бути визначені грошові зобов`язання.

Проте, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що у разі прийняття контролюючими органами рішення щодо визначення платникові податків штрафних санкцій за порушення вимог законодавства, що регулює обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, якщо таке рішення за своєю формою не відповідає податковому повідомленню-рішенню, слід враховувати, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. У такому разі рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог законодавства з регулювання обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, прийняте не за формою, передбаченою для податкових повідомлень-рішень, варто розцінювати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють суть спірного рішення.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Керуючись ст. ст.242, 243, 315, 317, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2019 року у справі № 140/2282/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний
Повне судове рішення складено 11 березня 2020 року.