Справа № 759/12014/18
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/198/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПД ГУНП в Одеській області, посадова особа дії якої оскаржуються: Інспектор ГРПП ВОДРГ УПД ГУНП в Одеській області про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до УПД ГУНП в Одеській області, посадова особа дії якої оскаржуються: Інспектор ГРПП ВОДРГ УПД ГУНП в Одеській області про скасування постанови.

В обґрунтування позову зазначено, що 02.07.2018 року інспектором ГРПП ВОДРГ ГУНП в Одеській області старшим лейтенантом поліції Горбатюком В.О. відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №062544. В постанові зазначено, що позивач керував транспортним засобом в крайній лівій смузі руху не маючи наміру повороту ліворуч або розвороту, чим порушив п.11.5 Правил дорожнього руху. Позивач вважає, що дії відповідача є незаконними, а вказана постанова про адміністративне правопорушення є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Позивач зазначає, що відповідно до правил дорожнього руху, законно, завчасно тримався відповідного крайнього положення на проїзній частині, готуючись до розвороту. Інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину позивача у скоєнні правопорушення. Також позивач просив поновити строк на звернення із адміністративним позовом, оскільки перебував у відпустці з 02.07.2018 року по 25.07.2018 року та направлявся з сім`єю на відпочинок, повернувся до Києву лише 25.07.2018 року, у зв`язку з чим вважає, що причини пропуску строку на оскарження поважними.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.11.2019 року справу було передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим по справі було призначено суддю Домусчі Л.В.

Ухвалою Приморського районного суду від 03.02.2020 року прийняти до розгляду та відкрити провадження по справі. Розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

11.02.2020 року до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без його участі.

В судове засідання 28.02.2020 року сторони по справі не з`явились, позивач надав заяву про розгляд справи без його участі, інспектор ГРПП ВОДРГ ГУНП в Одеській області старший лейтенант поліції Горбатюк В.О. та УПД ГУНП в Одеській області повідомлялись належним чином, про що свідчить рекомендовані повідомлення, що повернулись до суду з відміткою про отримання судової кореспонденції 14.02.2020 року.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

У зв`язку з цим датою складання повного тексту рішення є 04.03.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №062544 від 02.07.2018 року визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 02.07.2020 року о 09 год. 00 хв.на а/д Київ-Одеса 320 км., керував автомобілем Фольксваген Поло д.н. НОМЕР_1 в крайній лівій смузі руху не маючи наміру повороту ліворуч чи розвороту при вільній правій, чим порушив п.11.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення частиною 2 статті 122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст.122 КпАП України порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На підставі викладеного, суд вважає, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На користь висновку про необхідність доведення факту вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відео або фотозйомкою свідчить і зміст ст.283 КУпАП, відповідно до якої постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити в т.ч. відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Відповідно до п.2 розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року №1395, зареєстрованого в Мінюсті України 10.11.2015 року №1408/27853 (далі Інструкція №1395) зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІV Інструкції №1395 постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 02.07.2018 року вбачається, що у ній відсутня інформація про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення ст. 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

В оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 02.07.2018 року серії НК №062544 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію немає, отже доказів скоєння правопорушення не має.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові №428/2769/17 від 24.01.2019 року.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З приводу поновлення строку на звернення із адміністративним позовм, суд зазначає наступне.

Оскаржувана постанова винесена 02.07.2018 року, ОСОБА_1 01.08.2018року звернувся до суду із позовом. Разом з тим позивачем подано заяву про поновлення строку на оскарження постанови, в обґрунтування чого зазначено, що перебував у відпустці з 02.07.2019 року по 25.07.2018 року на відпочинку з сім`єю, на підтвердження чого надав наказ №27/06-2 ТОВ «СПЕЦГАЗМОНТАЖ» від 27.06.2018 року, у зв`язку з чим вважає, що строк на звернення із позовом до суду пропущений з поважних причин.

Відповідно ч. ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на звернення із адміністративним позовом, суд враховує практику ЄСПЧ, зокрема, у рішенні Суду у справі «Ilhan v. Turkey» зазначено, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи. Тому враховуючи викладенні обставини, що дійсно позивач перебував на відпочинку та постанова була накладена на автодорозі Київ-Одеса, та позивач повернувся до міста мешкання лише 25.07.2018 року, суд вважає, що строк пропущений з поважних причин, а тому слід поновити строк на звернення із адміністративним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

Відповідач обізнаний про розгляд зазначеної справи, отримував адміністративний позов, мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та надання відзиву на позов.

Відповідно до п. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Оцінюючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, та як наслідок, правомірності прийняття оскаржуваної постанови, наслідком чого є її скасування.

Відповідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та оскаржувана постанова підлягає скасуванню та справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст.9, 23, 30, 33, ч.2 ст.122, 257, 258, 268, 278, 280, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з адміністративним позовом до УПД ГУНП в Одеській області, посадова особа дії якої оскаржуються: інспектор ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області Горбатюк Віталій Олександрович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) до УПД ГУНП в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, 12), посадова особа дії якої оскаржуються: інспектор ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області Горбатюк Віталій Олександрович (м. Одеса, вул. Єврейська, 12) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії НК №062544 від 02.07.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідно до постанови серії НК №062544 від 02.07.2018року.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення суду складено 04.03.2020 року.

Суддя: Домусчі Л.В.