Справа № 620/3759/19
Суддя: Тихоненко О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/3759/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та зобов`язання відповідача здійснити донарахування та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу при звільненні, з урахуванням додаткової щомісячної грошової винагороди та індексації грошового забезпечення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем порушено вимоги чинного законодавства, що призвело до порушення прав позивача та, як наслідок неповної виплати коштів при звільненні.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем, у встановлений судом строк, подано до суду відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив у їх задоволенні відмовити, оскільки розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби позивача було проведено згідно Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб". Також зазначає, що, на момент звільнення позивача, виплата щомісячної додаткової грошової винагороди не здійснювалась, оскільки виплата даної винагороди було передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, яка втратила чинність (а.с. 30-38).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (по особовому складу) від 01.08.2018 року № 198-ОС старшого прапорщика ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 1 категорії 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІ категорії (тип А) оперативно-бойової прикордонної комендатури «Костянтинівка», звільнено у запас наказом начальника 11 прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 18.06.2018 № 154-ОС, за статтею 26 частиною 6 пунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Відповідно до цього наказу вислуга років на день звільнення складає: календарна 19 років 04 місяці 04 дні; пільгова 10 років 10 місяців 07 днів; загальна 30 років 02 місяців 11 днів. Також, даним наказом визначено ОСОБА_1 виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 19 календарних років (а.с. 12).

У відповідь на запит позивача, відповідачем 04.12.2019 були направлені довідка-розрахунок щодо розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та копії особистих карток грошового забезпечення з 2016 по 2018 роки.

Відповідно до довідки-розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби ОСОБА_1 , виданої головним бухгалтером начальником фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби), позивачу здійснено виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби у розмірі 89583 грн 29 коп. без включення при її розрахунку щомісячної додаткової грошової винагороди (а.с. 6).

Зі змісту зворотнього боку особистої картки заробітної плати слідує, що у період з серпня 2016 року по липень 2017 року, ОСОБА_1 щомісячно отримував щомісячну додаткову грошову допомогу, яка входила до складу грошового забезпечення (а.с. 7,8).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги при звільненні з військової служби, без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (надалі - Закон № 2232-XII).

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 2232-XII порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтею 40 Закону № 2232-XII гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-XII).

Так, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (частина 2 статті 1-2 Закону № 2011-XII).

Ч. 1 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Ч. 2 вказаної статті встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій», яка була прийнята у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294, було встановлено щомісячну додаткову грошову винагороду для військовослужбовців Державної прикордонної служби Україна. Однак, важливо звернути увагу, що на момент звільнення позивача зазначені постанови втратили чинність.

Пунктом 1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року №558 встановлено, що цю Інструкцію розроблено відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про Державну прикордонну службу України», постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх», постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, які визначають види та розміри надбавок для виплат військовослужбовцям.

Підпунктом 1 пункту 6 глави 9 розділу ІV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року №558 передбачено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які в разі звільнення з військової служби мають право на отримання одноразової грошової допомоги, до їх грошового забезпечення, з якого нараховується ця одноразова грошова допомога, включаються - посадовий оклад, оклад за військовим званням і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород).

Відповідно до пункту 1 глави 9 розділу ІV Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 року №558 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу жінкою-військовослужбовцем, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Отже, відповідачем при нарахуванні одноразової грошової допомоги при звільненні позивача, щомісячна додаткова грошова винагорода правомірно була не врахована. Тому в частині позовних вимог, щодо визнання протиправними дій щодо не включення щомісячної додаткової грошової винагороди до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та зобов`язання здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені, включивши у розрахунок щомісячну додаткову грошову винагороду, необхідно відмовити.

В частині позовних вимог, щодо визнання протиправними дій щодо не включення індексації грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні та зобов`язання здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, включивши у розрахунок індексацію грошового забезпечення, суд зазначає таке.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 2540/3248/18 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина 2382) Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України щодо не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 07.07.2016 по 10.07.2017 та з 11.04.2018 по 01.08.2018 та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина 2382) Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період проходження військової служби з 07.07.2016 по 10.07.2017 та з 11.04.2018 по 01.08.2018 включно.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що Законом України Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Частиною 1 та 5 статті 2 Закону встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Приписами частини 2 статті 5 Закону передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

У частині другій статті 2 Закону України Про оплату праці передбачено, що додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

У структуру заробітної плати входять інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (частина третя статті 2 Закону України Про оплату праці).

Суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13.01.2004 № 5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 за №114/8713.

Таким чином, індексація є складовою частиною додаткового грошового забезпечення, яке позивач отримав відповідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду по справі № 2540/3248/18, а тому має бути включено до складу грошового забезпечення, з якого обраховується одноразова грошова допомога при звільненні.

В силу положень статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що при звільненні з військової служби позивач мав право на отримання грошової допомоги при звільненні, з урахуванням індексації грошового забезпечення.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 241-243, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково .

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України щодо не включення індексації грошового забезпечення до розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина 2382) Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням індексації грошового забезпечення.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 РозділуПерехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, через Чернігівський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Краматорський прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) Донецько-Луганське регіональне управління Державної прикордонної служби України (вул. Марата, 16, м. Краматорськ, 84301, ).

Повний текст рішення суду складено 11.03.2020.

Суддя О.М. Тихоненко