Справа № 953/25217/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 р.Справа № 953/25217/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою поліцейського 1 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Євдокіменка Дениса Руслановича на рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2020 року по справі № 953/25217/19

за позовом ОСОБА_1

до сержанта поліції третього батальйону третьої роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Євдокіменка Дениса Руслановича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2019 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до сержанта поліції третього батальйону третьої роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Євдокіменка Дениса Руслановича (надалі також - відповідач, поліцейський УПП), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1772485 від 21.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30 січня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1772485 від 21.11.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасовано.

Провадження в справі закрито.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2020 та увалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що підтверджуються належними доказами, зокрема, відеозаписом з реєстратора, яким зафіксовано факт вчинення водієм правопорушення. Вказує, що в ухвалі суду про відкриття провадження у справі було надано відповідачу 15-денний строк для подання відзиву на позов та надання доказів, останнім днем якого є 11.02.2020. Однак, розглянувши справу 30.01.2020, суд першої інстанції не надав відповідачу можливості у визначений законом строк подати свої заперечення та докази. З приводу дотримання процедури розгляду справи відповідач зазначає, що на його нагрудний реєстратор було зафіксовано спілкування з водієм та розгляд справи про адміністративне правопорушення. Медіа-файли відзняті під час зміни зберігаються на сервері УПП в Харківській області ДПП. На його запит про отримання даних з нагрудних реєстраторів за період з 20.11.2019 по 21.11.2019 він отримав відповідь, що згідно акту № 1-20 від 15.01.2020 відеоматеріали, відзняті в період з 18.10.2019 по 15.12.2019 були визнані такими, що втратили актуальність та знищені у відповідності до вимог пп. 1 п. 3 р. 8 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та відповідача, надані в судовому засіданні 003.03.2020, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до змісту постанови, 21.11.2019 року о 04:33:57 год. в м. Харків по вул. Євгена Котляра, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ, порушив вимогу знаку 5.5 дорога з одностороннім рухом, та здійснив подальший рух по вул. Благовіщенська у зворотньому напрямку, чим порушив п. 8.4.ґ ПДР порушення вимог інформаційно-вказівних знаків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255,00 грн.

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням, наведеним у ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

В даному випадку оскарженою постановою позивача притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу на підставі ч.1 ст.122 КУпАП за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно із ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожнім знаком 5.5 розділу 33 ПДР "Дорога з одностороннім рухом" позначається дорога або відокремлена проїзна частина, по якій рух транспортних засобів за всією шириною здійснюється лише в одному напрямку.

Таким чином, рух транспортних засобів у протилежному напрямку, аніж позначено у відповідному дорожньому знаку "Дорога з одностороннім рухом", є порушенням вимог дорожніх знаків.

В якості доказу скоєння позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано до апеляційної скарги відеозапис з реєстратора XIAOMIdashcam ae5b, який є додатком до постанови серії ЕАК № 1772485 від 21.11.2019 року. Ненадання вказаного доказу до суду першої інстанції відповідач обґрунтовує встановленим судом та КАС України 15-денним строку для подання відзиву на позов і доказів, який не було дотримано судом під час розгляду справи.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

При цьому, одним із принципів адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі (п. 4 ч. 3 ст. 2 КАС України), згідно якого суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (ч. 4 ст. 9 КАС України).

Матеріали справи свідчать, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.01.2020 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання та повідомленням (викликом) сторін на 30 січня 2020 року. Витребувано у відповідача відеофіксацію порушення, за яке позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності оскаржуваною постановою, запропоновано витребувану інформацію надати в судове засідання та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, який повинен відповідати вимогам ст.162 КАС України.

Копію зазначеної ухвали отримано відповідачем 27.01.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 28).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 175 КАС України, у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

З урахуванням того, що зі змістом ухвали суду від 20.01.2020 відповідач ознайомлений лише 27.01.2020 та враховуючи встановлений судом строк для надання відповідачем відзиву на позов і доказів по справі, колегія суддів, з метою повного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, вважає за можливе прийняти та дослідити наданий відповідачем до апеляційної скарги доказ, який не був поданий до суду першої інстанції.

З дослідженого в судовому засіданні 03.03.2020 наданого відповідачем відеодоказу, який містить два відеофайли, судом апеляційної інстанції встановлено, що службовий автомобіль патрульної поліції рухаючись по вулиці Євгена Котляра здійснив поворот праворуч на вулицю Благовіщенську, по якій в зустрічному напрямку до нього, та в протилежному напрямку руху від того, який дозволений згідно з встановленим дорожнім знаком 5.5 розділу 33 ПДР "Дорога з одностороннім рухом", рухався автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO.

Подальший напрямок руху вказаного транспортного засобу з вул. Благовіщенської на відеозаписі не зафіксовано, номерний знак цього автомобіля із дослідженого відеозапису встановити неможливо.

В подальшому, після виявленого правопорушення, автомобіль патрульної поліції здійснив розворот на вул. Благовіщенській, після чого, звернувши праворуч на вулицю Євгена Котляра, рухався нею до наступного перехрестя та зупинився біля транспортного засобу позивача, який стояв за пішохідним переходом з увімкненою аварійною світловою сигналізацією.

За поясненнями позивача, він взагалі не здійснював рух по вул. Благовіщенській, факт вчинення правопорушення позивач заперечує.

Доказів на спростування тверджень позивача відповідачем в ході судового розгляду справи не надано. При цьому, із дослідженого відеозапису вбачається, що в декількох метрах від місця зупинки автомобіля патрульної поліції на вул. Є. Котляра був припаркований із увімкненими фарами автомобіль служби таксі «Yellow», схожий на автомобіль позивача та на автомобіль, який в порушення вимог знаку 5.5 «Дорога з одностороннім рухом» здійснив рух по вул. Благовіщенська у зворотньому напрямку.

Враховуючи, що наданий відповідачем відеозапис не містить інформації щодо номерного знаку автомобіля марки VOLKSWAGEN POLO, який рухався по вул. Благовіщенській у протилежному напрямку від дозволеного, колегія суддів не приймає його в якості доказу вчинення водієм ОСОБА_1 порушення вимог п. п. 5.5, 8.4.ґ ПДР.

Таким чином, доказів щодо винних дій позивача відповідачем до суду не надано.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем не надано доказів і не доведено правомірності складання постанови серії ЕАК № 1772485 від 21.11.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 255,00 грн., колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, не доведена, а тому погоджується із висновком суду першої інстанції, що постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі відповідно до ст. 286 КАС України.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського 1 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Євдокіменка Дениса Руслановича залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.01.2020 року по справі № 953/25217/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова