Справа № 160/12663/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кальника В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
16.12.2019 року ОСОБА_1 через свого представника - Меламеда В.Б. звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить:
- визнати протиправними і дискримінаційними та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, викладене в листі від 29.10.2019 року, щодо розміру поновлення пенсії та про незаконну відмову у виплаті пенсії на визначений позивачкою банківський рахунок, в тому числі якщо воно було прийнято, але не передано позивачці;
- визнати дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо неповідомлення позивачки про виплату пенсії через поштове відділення та по припинення виплати пенсії позивачці протиправними та дискримінаційними;
- визнати бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії позивачці з 07.10.2009 року протиправною та дискримінаційною;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії позивачки у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосувавши коефіцієнт заробітної плати позивачки, показника середньої заробітної плати за три роки до дати розрахунку, з проведенням перерахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 07.10.2009 року, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно нараховані суми позивачки, починаючи з 07.10.2009 року до їх фактичної виплати з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивачки не може бути меншою за мінімум, встановлений законом;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Дніпропетровській області виплатити на визначений позивачкою банківський рахунок усі недоотримані позивачкою пенсійні виплати з урахуванням усіх підвищень з 07.10.2009 року та продовжувати виплату пенсії позивачці на банківський рахунок довічно.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2019 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та визнано протиправними і скасовані рішення про відмову у поновленні виплати пенсії за віком, визнана протиправною бездіяльність відповідача щодо непоновлення виплати пенсії і зобов`язано провести поновлення та виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року шляхом поновлення її відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів. Зауважено, що відповідачем на виконання рішення суду було проведено поновлення виплати пенсії, проте позивачка вважає, що розрахунок нарахованої пенсії був проведений невірно, а саме: не враховані показники заробітної плати; не враховані вимоги законодавства щодо мінімального розміру пенсії; не врахований показник середньої заробітної плати в розмірі 6188 грн 89 коп.; не виконано перерахунку відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії; не проведено індексації та компенсації втрати частини доходів відповідно до чинного законодавства. Крім того, представником позивачки був поданий оригінал банківської заяви з реквізитами особистого рахунку, однак, на даний час, пенсія неправомірно не виплачується.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 26.12.2019 року отримано копію ухвали суду про відкриття спрощеного позовного провадження в даній адміністративній справі та копію позову разом із копіями доданих до нього документів.
14.01.2020 року до суду від відповідача надійшов відзив щодо заявлених позовних вимог, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування посилався на те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2019 року по справі № 160/3213/19 виконано в добровільному порядку та позивачці поновлена виплата пенсії. Вказав, що з огляду на те, що в наданій заяві позивачкою не вказана назва банку, то виплату пенсії проведено до поштового відділення зв`язку.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Рішенням Дніпропетровського окружного суду від 08.06.2019 року були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та визнані протиправними та скасовані рішення про відмову у поновленні виплати пенсії за віком, що викладені в листах № 385/03.6-13 від 28.11.2018 року і № 53/03.6-13 від 01.02.2019 року. Визнана протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непоновлення виплати позивачці пенсії за віком і зобов`язано провести поновлення та виплату пенсії за віком з 07.10.2009 року шляхом поновлення її відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією витрати частини доходів. Також розподілені судові витрати по справі.
Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 09.07.2019 року.
Судом встановлено, що 12.08.2019 року представник позивачки ОСОБА_2 В. звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 .
Також, в листі зазначено, що у зв`язку з відсутністю в заяві про виплату пенсії назви банку, то виплату пенсії переведено до поштового відділення зв`язку.
В додатку до листа наданий розрахунок пенсії позивачки.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Середня заробітна плата відповідно до інформації, що міститься на офіційній веб сторінці Пенсійного фонду в мережі Інтернет показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховується для обчислення пенсії за 2016 рік становить 4482 грн 35 коп, за 2017 рік 6273 грн 45 коп. та за 2018 рік 7810 грн 88 коп.
Таким чином, Зс позивачки дорівнює 6188 грн 89 коп., оскільки це розмір середньої заробітної плати, за три календарні роки, що передують звернення за призначенням пенсії (сума середніх заробітних плат за 2016-2018р.: 3).
Як вбачається з розрахунків, наданих відповідачем, то розмір середньої заробітної плати під час проведення розрахунку брався не виходячи із середньої заробітної плати за три календарні роки, а виходячи із середньої заробітної плати за 2007 рік в сумі 1197 грн 91 коп., і середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив 1848 грн 37 коп., а в подальшому 2383 грн 89 коп. (з 07.10.2009р. і довічно).
З жовтня 2017 року і довічно середньомісячний заробіток для обчислення пенсії позивачки становив 7491 грн 31 коп., а з березня 2019 року і довічно середній заробіток для обчислення пенсії позивачки становив 8764 грн 83 коп.
Таким чином, суд зазначає, що відповідачем не був врахований розмір середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують зверненню в сумі 6188 грн 89 коп., а тому проведений перерахунок є неправомірним в результаті чого, в порушення ч. 2 ст. 42 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідачем не виконано перерахунку відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії.
Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, в тому числі й пенсії.
Відповідно до ст. 6 вищевказаного закону, компенсацію виплачують в тому числі за рахунок коштів Пенсійного фонду України.
Враховуючи, що пенсія позивачці була нарахована в сумі, що є меншою за встановлену діючим законодавством, і не виплачена з вини ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, і приймаючи до уваги, що рішенням суду від 08.06.2019 року відповідач зобов`язаний був провести поновлення та виплату пенсії з проведенням індексації і компенсації втрати частини доходів і цього не зробив, відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, викладеного в листі від 29.10.2019 року, щодо розміру поновлення пенсії та визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії позивачці з 07.10.2009 року, підлягають задоволенню та суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії позивачки у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосувавши коефіцієнт заробітної плати позивачки, показника середньої заробітної плати за три роки до дати розрахунку, з проведенням перерахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 07.10.2009 року, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно нараховані суми позивачки, починаючи з 07.10.2009 року до їх фактичної виплати з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивачки не може бути меншою за мінімум, встановлений законом.
Щодо решти позовних вимог, суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596, визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги в уповноважених банках.
Відповідно до п. 6 Порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
Згідно із п. 10 Порядку №1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.
Тобто підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії, яка може бути подана Пенсійному фонду відповідно до п. 10 Порядку №1596 особисто пенсіонером або може надійти від установи уповноваженого банку.
Аналогічні положення закріплені у п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, яким передбачено, що заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (зі змінами).
13.08.2019 року до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надійшов лист представника позивачки ОСОБА_2 В. від 12.08.2019 року, в якому він просив виконати добровільно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.06.2019 року у адміністративній справі № 160/3213/19, надіслати на його адресу копії документів щодо поновлення ОСОБА_1 пенсії, розмірів її пенсії та належні суми пенсії перераховувати на її особистий банківський рахунок, реквізити якого додані. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що представником позивачки до позовної заяви наданий лише перший аркуш звернення, яке 13.08.2019 року надійшло до відповідача, а в матеріалах пенсійної справи, що надана відповідачем, відсутні додатки 1 і 2 із зазначенням банківських реквізитів.
В своєму листі від 29.10.2019 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зазначає, що в наданій 12.08.2019 року заяві не зазначена назва банку, а тому виплата пенсії буде проведена до поштового відділення зв`язку.
Жодних заперечень щодо перерахунку пенсії до поштового відділення зв`язку, повторне звернення представника позивачки не містить, а навпаки, він погоджується з отриманням пенсії на поштовому відділенні зв`язку і просить лише зазначити її паспортні дані задля отримання пенсії, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, викладеного в листі від 29.10.2019 року, про незаконну відмову у виплаті пенсії на визначений позивачкою банківський рахунок і визнати дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо неповідомлення позивачки про виплату пенсії через поштове відділення, суд вважає необґрунтованими та приходить до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити.
Також, суд вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог щодо визнання дій відповідача дискримінаційними з огляду на наступне.
Відповідно до положень пп.2 ч.1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», дискримінація визначена як ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
Представником позивачки не доведено, в чому саме полягають дискримінаційні дії відповідача стосовно позивачки та не надано доказів, які б підтверджували вказані обставини, а отже, підстави прийняття оскаржуваного рішення виключають ознаки дискримінації по відношенню до позивачки, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог, на користь позивачки слід стягнути 384 грн 20коп.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, викладене в листі від 29.10.2019 року, щодо розміру поновлення пенсії та визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невиплати пенсії позивачці з 07.10.2009 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застосувавши коефіцієнт заробітної плати позивачки, показник середньої заробітної плати за три роки до дати розрахунку, з проведенням перерахунку, відповідно до вимог діючого законодавства та щоквартального підвищення розміру пенсії, починаючи з 07.10.2009 року, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно нараховані позивачці суми, починаючи з 07.10.2009 року до їх фактичної виплати з дотриманням норм Закону про те, що пенсія позивачки не може бути меншою за мінімум, встановлений Законом.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачені позивачкою судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири грн 20 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Кальник