Справа № 320/1455/20
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1455/20 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Левченка А.В.,

представника позивача Обертас Р.О.,

представника відповідача Величко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року у справі за заявою Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників» (ідентифікаційний код 40328493), накладеного рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 19.02.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року закрито провадження в справі з посиланням на те, що наявність спору про право унеможливлює розгляд відповідних вимог в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за заявою податкового органу.

Не погоджуючись з судовим рішенням, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Свої доводи обґрунтовує тим, що станом на час розгляду поданої заяви не відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фастівський завод органічних розчинників» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 03.02.2020 № 250 та рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 19.02.2020 № 205, що не може свідчити про наявність спору про право. Окрім цього, апелянт вказує, що судом першої інстанції безпідставно закрито провадження у справі, оскільки стаття 283 КАС України передбачає відмову у відкритті провадження за заявою, як єдиний можливий варіант рішення суду у зв`язку із наявністю в поданих матеріалах спору про право.

ТОВ ««Фастівський завод органічних розчинників»» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримала, наполягала на їх задоволенні, в той час, як представник відповідача проти цього заперечувала, просила ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників ідентифікаційний» зареєстроване як юридична особа 09.03.2016 з місцезнаходженням: 08550 Київська область, Фастівський район, смт. Кожанка, вул. Територія цукрозаводу, 1-Г.

Листом Державної податкової служби України від 24.01.2020 №1209/7/99-00-17-02-01-07, адресованим територіальним підрозділам ДПС у областях, повідомлено про необхідність проведення фактичних перевірок виробників продукції хімічного та технічного призначення з метою виконання вимог статті 16 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, статті 229 Податкового кодексу України.

ГУ ДПС у Київській області у зв`язку із отриманням листа Державної податкової служби України від 24.01.2020 № 1209/7/99-00-17-02-01-17, на підставі п.п. 80.2.5., 80.2.7. п. 80.2 ст. 82 ПК України видано наказ від 03.02.2020 № 250 «Про проведення фактичних перевірок».

Відповідно до п. 2 зазначеного наказу працівникам управління контрою за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів на підставі п.п. 80.2.5., 80.2.7. п. 80.2 ст. 82 ПК України в частині здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, належить провести фактичні перевірки суб`єктів господарювання (обєктів) згідно з додатком № 1.

У додатку № 1 до наказу ГУ ДПС у Київській області від 03.02.2020 № 250, зокрема, зазначено ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників».

Дата початку і тривалість перевірки 19.02.2020 10 діб.

На підставі наведеного наказу та направлень на перевірку від 19.02.2020 року № 123, № 124 посадовими особами ДПС здійснено вихід на перевірку за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників», проте, працівниками Товариства їх до перевірки не допущено без пояснення причин, про що останніми складено відповідний акт, після чого, в.о. начальника Головного управління ДПС у Київській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників».

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив із того, що в даній справі наявний спір про право, оскільки підприємством оскаржено до суду наказ про призначення перевірки та рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно п. 94.1. ст. 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. Відповідно до пп. 94.2.3. п. 94.2. ст. 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб органу державної податкової служби.

Приписами п. 94.6. ст. 94 Податкового кодексу України передбачено, що керівник органу державної податкової служби (його заступник) за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків.

Як встановлено п. 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника органу державної податкової служби (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Особливості здійснення провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів регулюються статтею 283 КАС України.

Так, згідно п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 283 КАС України, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Колегією суддів встановлено, що підставою для застосування адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням начальника ГУ ДФС у Миколаївській області, став факт недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки ТОВ «Фастівський завод органічних розчинників».

Колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції, що в даному випадку, спір про право в контексті розглядуваної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що стало підставою виникнення обставин для внесення відповідного подання.

При цьому, КАС України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право, а отже у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, наказ про проведення фактичних перевірок від 03.02.2020 № 250 та рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 19.02.2020 № 205 оскаржено товариством до адміністративного суду (справа № П/320/1493/20).

Оскарження товариством наказу про проведення перевірки, на думку колегії суддів, є способом захисту, спрямованим на відновлення порушеного права, зумовленого наслідками такого контрольного заходу.

У спірній ситуації звернення до суду з заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна витікає з правовідносин, які виникли у зв`язку з недопуском до проведення перевірки на підставі вищезазначеного наказу.

Відтак, незгода платника із проведенням перевірки (оскарження в судовому порядку наказу про її проведення) підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах, безвідносно до подальшого провадження за позовом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року по справі № 818/907/16.

Також колегія суддів зазначає, що наявність спору про право суд може виявити як до, та і після відкриття провадження у справі за поданням контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

У разі виявлення наявності спору про право після відкриття провадження у справі за відповідним поданням, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного провадження, яким є провадження за поданням контролюючого органу, а відтак доводи апелянта про те, що Кодексом адміністративного судочинства України передбачена лише відмова у відкритті провадження у справі за наявності спору про право і не передбачено можливості закриття уже відкритого провадження, є помилковими.

При цьому закриття провадження у справі за поданням контролюючого органу не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідною вимогою у загальному порядку позовного провадження.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції були порушені норми матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 243, 250, 283, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

А.Г. Степанюк

< Довідник >