Справа № 234/21820/19
Суддя: Костюков Д. Г.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/32/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Костюкова Д.Г., за участю секретаря судового засідання Скоробогатової М.В., представника позивача - адвоката Дейнека О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу №234/21820/19 за позовом ОСОБА_1 до Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10.12.2019 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та ч.1 ст.126 КупАП, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі, відповідно, 255 грн. та 425 грн. за те, що нібито він 10.12.2019 року приблизно о 15-00 год. в м.Костянтинівка по вул.Ломоносова керував автомобілем ГАЗ 5228 д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги дорожного знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та не мав при собі полісу страхування цивільної відповідальності. З притягненням його до адміністративної відповідальності позивач не згоден, оскільки зазначеного правопорушення він не вчинював, а постанова винесена з порушенням процесуального законодавства.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити та скасувати постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки зазначених у них порушень позивач не допускав. При зазначених у постановах обставинах, позивач дійсно керував транспортним засобом ГАЗ 5228 д.н.з. НОМЕР_1 . Даний автомобіль належить ТОВ «Краматорський комбінат дитячого харчування». Позивач ОСОБА_1 здійснював автоперевезення вантажу замовнику КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Костянтинівської Міської Ради», пункт розвантаження - м.Костянтинівка, пр-т Ломоносова, 101. Факт перевезення позивачем вантажу підтверджується товарно-транспортною накладною № Р1498 від 10.12.2019р. Окрім того, позивач надав поліс страхування цивільної відповідальності в електронному вигляді, однак відповідач все одно склав на нього протокол. З наведених підстав просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Вислухавши сторону та дослідивши надані докази суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 10.12.2019 року співробітником Костянтинівського ВП було винесено постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі, відповідно, 255 грн. та 425 грн., за порушення вимог дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» та відсутність полісу страхування цивільної відповідальності.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за порушення правил керування транспортним засобом, зокрема за порушення вимог дорожніх знаків.

Частиною 1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв за порушення правил керування транспортним засобом, зокрема за, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси.

Положення ст.5 КАС України є реалізацією ч.1 ст.55 Конституції України на підставі якої кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у разі, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, саме відповідач зобов`язаний довести законність та обґрунтованість винесення ним постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч.1 ст. 122 КУпАП та ч.1 ст.126 КУпАП

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення вищевказаних вимог закону в оскаржуваних постановах про адміністративне правопорушення, не зважаючи на невизнання позивачем своєї вини, інспектором поліції не зазначено жодного доказу наявності вини позивача, не наведено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався позивач, чи висловлених останнім доводів, що фактично є порушенням права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.33.3 ПДР України забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. Не поширюється дія знака, зокрема, на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

З наданих позивачем доказів вбачається, що він мав законні підстави здійснювати рух автомобілем в зоні дії дорожнього знаку 3.3, оскільки здійснював перевезення вантажу для обслуговування підприємства, яке розташоване у позначеній зоні, що підтверджується товарно-транспортною накладною № Р1498 від 10.12.2019р.

Вищевказане відповідачем в судовому засіданні не спростовано.

Крім того, згідно ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством - страховий поліс.

Згідно ст.21 ч.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів автострахування здійснюється підрозділами Нацполіції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів ДТП.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів на підтвердження законності його дій при висуненні позивачу вимоги пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, оскаржувані постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП підлягають скасуванню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 19, 20, 72, 77, 286 КАС України, ст.ст. 9, 122, 245, 251, 280, 283 КУпАП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії БАА № 674223 від 10.12.2019 року, яка винесена відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення вимог ч.1 ст.122 КУпАП.

Скасувати постанову серії БАА № 674224 від 10.12.2019 року, яка винесена відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення вимог ч.1 ст.126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Краматорського міського суду Д. Г. Костюков