Справа № 200/14490/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 р. Справа№200/14490/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., при секретарі судового засідання Кудрявцеві О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання бездіяльності (дії) протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати бездіяльність (дії) відповідача щодо не проведення належної індексації і підвищення пенсії позивачу протиправними, які порушують соціальні та конституційні гарантії;

- зобов`язати відповідача вирішити питання з приводу проведення індексації позивачу з квітня 2018 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані наступним.

Позивач згідно Закону України № 2262-12 є пенсіонером МВС України та знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою щодо перерахунку та проведення індексації пенсії, на що листом від 3 грудня 2019 року № 5737-П-01 позивачу відмовлено в підвищенні пенсії та проведенні належної індексації, оскільки за матеріалами пенсійної електронної справи позивач є працюючим пенсіонером, а відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282 та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1078 індексація пенсії проводиться непрацюючим пенсіонерам. Відповідно до ст. 10 Закону України № 1282 індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи. Пенсія працюючих пенсіонерів індексується в розмірі, який з урахуванням оплати праці не перевищує прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач зазначає, що чинна ст. 10 у Законі України № 1282 не містить зазначеного положення, а тому вважає таку відповідь відповідача необґрунтовано.

Щодо посилання Головного управління на ту обставину, що позивач у пенсійній справі рахується працюючим пенсіонером, ОСОБА_1 зазначив, що таке твердження не відповідає дійсності, так як він з 7 грудня 2018 року ніде не працює.

Також у позові зазначено, що в березні 2018 року позивачу як і всім іншим пенсіонерам МВС було здійснено перерахунок пенсії на підставі нових довідок про грошове забезпечення, проте належна індексація з квітня 2018 року відповідачем проведена не була.

Позивач вважає бездіяльність відповідача з приводу не проведення належної індексації пенсії протиправною, оскільки вона порушує його конституційні права на належне пенсійне забезпечення (а.с. 5-13).

У відзиві на позов, який надійшов до суду 21 січня 2020 року, Головне управління не погоджується із позовними вимогами позивача та зазначає наступне.

Позивач знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугу років.

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, пенсії підвищуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними у гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Пенсії непрацюючих пенсіонерів індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність на відповідний бюджетний рік

Пунктом 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1078 передбачено, що у разі, коли особа працює та отримує інший грошовий дохід, насамперед індексується оплата праці.

Згідно матеріалів макету пенсійної справи позивача ОСОБА_1 є працюючим пенсіонером з 18 липня 2017 року, а отже відповідно до порядку в першу чергу індексується заробітна плата, а не пенсія.

Також у відзиві зазначено, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, кожен пенсіонер зобов`язаний своєчасно повідомляти органи, що призначають та виплачують пенсію, про зміну місця проживання, виїзд за кордон на постійне місце проживання та інші обставини, що можуть вплинути на його пенсійне забезпечення.

Позивач не повідомив Головне управління та не надав необхідні документи про своє звільнення 9 грудня 2018 року (що вбачається із трудової книжки, копія якої додана позивачем до позову), у зв`язку із чим відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 передчасними (а.с. 34-36).

Ухвалою від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 1-2).

Ухвалою від 20 січня 2020 року вирішено розглядати справу у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання на 31 січня 2020 року (а.с. 30).

31 січня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 2 березня 2020 року (а.с. 49).

Позивач та представник відповідача в судове засідання 2 березня 2020 року не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

В позовній заяві позивач зазначив про розгляд справи без його участі (а.с. 13).

Причини неявки в судове засідання представника відповідача суду не повідомлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, беручи до уваги належне повідомлення сторін про дату, час і місце цього засідання, а також наявність клопотання позивача про розгляд справи без його участі, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності позивача та представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) (а.с. 14-16).

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), є суб`єктом владних повноважень, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 25-27).

Як встановлено судом позивач є пенсіонером за вислугою років з 3 грудня 1999 року, перебуває на обліку у відповідача, з 11 грудня 1999 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років у розмірі 62% грошового забезпечення зазначене вбачається з пенсійного посвідчення позивача та протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15 травня 2018 року, в якому крім іншого зазначено, що вислуга років позивача складає 24 (календарних 24) років та що заявник - працює (а.с. 37).

З 1 жовтня 2017 року на підставі заяви позивача від 22 серпня 2017 року, в якій зазначено про працевлаштування ОСОБА_1 , йому був зроблений перерахунок пенсії (а.с. 40).

Також із протоколу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15 травня 2018 року вбачається, що у травні 2019 року позивачу зроблено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 (а.с. 37).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача 9 грудня 2018 року позивач звільнився з роботи, на яку був працевлаштований 18 липня 2017 року (а.с. 18-22).

Як зазначає позивач у позовній заяві в листопаді 2019 року він звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку та індексації пенсії (а.с. 5).

Листом від 3 грудня 2019 року (вих. № 5737-П-01) Головне управління повідомила позивача, що відповідно до пенсійної (електронної) справи позивач є працюючою особою, а згідно приписів Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-12 «Про індексацію грошових доходів населення» та «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, індексація пенсії проводиться непрацюючим пенсіонерам. Також у листі вказано, що відповідно до ст. 10 Закону № 1282-12 індексація доходів працюючого населення проводиться за основним місцем роботи, а пенсія працюючих пенсіонерів індексується в розмірі, що з урахуванням оплати праці не перевищує прожиткового мінімуму для працездатної особи (а.с. 23).

Будучи не згодним із відмовою відповідача здійснити індексацію пенсії позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

На підставі ст. 64 Закону № 2262-XIІ призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Згідно ст. 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 3 липня 1991 року № 1282-XII (далі Закону 1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

індекс споживчих цін - показник,що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Статтею 2 Закону України № 1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, пенсії.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 цього ж Закону індексації підлягають грошові доходи населення у м е ж а х п р о ж и т к о в о г о м і н і м у м у, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Як вбачається з приписів ст. 3 Закону № 1282-ХІІ, індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

За приписами ст. 4 Закону України № 1282-XII, якою передбачені підстави для проведення індексації доходів населення, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті (103 відсотка). Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078).

Згідно п. 2 цього Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі, пенсії.

Відповідно до абз. 1 п. 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у м е ж а х п р о ж и т к о в о г о м і н і м у м у, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-ХІV (далі Закон № 966-ХІV) прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку. До осіб, які втратили працездатність, відносяться особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, особи, які досягли пенсійного віку, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та непрацюючі особи, визнані особами з інвалідністю в установленому порядку.

Враховуючи приписи ст. 1 Закону № 966-ХІV позивач відноситься до категорії осіб, які втратили працездатність.

Разом із цим відповідно до абз. 2 п. 4 Порядку № 1078 оплата праці, у тому числі п р а ц ю ю ч и м п е н с і о н е р а м, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для п р а ц е з д а т н и х о с і б.

Згідно матеріалів справи, зокрема, копії трудової книжки позивача, довідки від 3 серпня 2017 року № 170, виданої відокремленим підрозділом «Охорона ДП «Селидіввугілля»., відомостей з інформаційної бази системи персоніфікованого обліку (Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) «Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-7) позивач у в певну частину спірного періоду з квітня 2018 року по грудень 2018 року працював (а.с. 44-45).

Отже, індексації у вказаний період підлягала сума доходів позивача в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, за місцем роботи ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 7 грудня 2017 року № 2246-VIII у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб встановлений: з 1 січня 2018 року - 1762 гривні, з 1 липня - 1841 гривня, з 1 грудня - 1921 гривня.

Як вбачається Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування «Індивідуальні відомості про застраховану особу позивач у вказаний період отримував заробітну плату в розмірі: квітень 2018 року 5 114,15 грн, травень 6 362,04 грн, червень 4 647,16 грн, липень 5 232,40 грн, серпень 4 766,82 грн, вересень 4 745,66 грн, жовтень 4 922,34 грн, листопад 4 421,37 грн, грудень 3 333,49 грн (а.с. 45).

Отже, заробітна плата позивача у період з квітня по грудень 2018 року (яка є частиною його доходів) перевищувала прожитковий мінімум, встановленого для працездатних осіб у цей період.

Згідно абз. 4 п. 4 Порядку № 1078 частина грошових доходів, яка п е р е в и щ у є прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Таким чином, відповідачем правомірно не проводилась індексація пенсії позивача у період з квітня по грудень 2018 року.

Відповідно, позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо нездійснення відповідачем компенсації пенсії ОСОБА_1 у період з 1 січня 2019 року по теперішній час, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії

Згідно ч. 1 ст. 60 цього ж Закону пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Порядок № 3-1).

Згідно п. 7 Порядку № 3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності

подаються особа, крім іншого, подає відповідну заяву про призначення пенсії згідно додатку 1 до цього Порядку.

Як вбачається з зазначеного додатку особа, яка звертається із заявою про призначення пенсії за вислугою років, зазначає чи є вона працюючою особою або є непрацюючою особою, а також зобов`язується повідомляти пенсійний орган про всі обставини, які можуть вплинути на його пенсійне забезпечена (зміну місця проживання, виїзд за кордон на постійне місце проживання та інші обставини).

Аналогічні приписи містяться і у п. 2.21 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, де зазначено, що у разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. […] При цьому на вимогу органу, що призначає пенсію, особа має надати документи, що засвідчують відповідні відомості (у тому числі копію трудової книжки із записом про працевлаштування та/або копію цивільно-правового договору). У разі звільнення (припинення діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії про дату звільнення (припинення діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) шляхом подання заяви. При цьому особа надає на вимогу органу, що призначає пенсію, документи, що засвідчують відповідні відомості (копію трудової книжки із записом про звільнення та/або копію цивільно-правового договору).

Як встановлено судом позивач після звільнення з роботи 9 грудня 2018 року не повідомляв відповідача про зміну свого статусу (тобто, про те, що він не працюючим пенсіонером), а тому у Головного управління були відсутні підстави для обліку ОСОБА_1 як непрацюючого пенсіонера та, відповідно, для проведення індексації призначеної йому пенсії (як єдиного джерела доходів) у межах прожиткового мінімуму з 1 січня 2019 року.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем не порушувались чинні нормативно-правові приписи в частині проведення індексації доходів (пенсії) ОСОБА_1 і у період з 1 січня 2019 року по теперішній час.

Як вбачається із наданого суду відзиву на позов Головне управління не заперечує щодо існування права у позивача на проведення індексації його пенсії у зв`язку з тим, що призначена йому пенсія за вислугу років є з 1 січня 2019 року єдиним джерелом доходів ОСОБА_1 , але зазначає, що у випадку надання управлінню відповідних документів вони будуть розглянуті відповідно до чинного законодавства.

Суд зауважує, що не проведення індексації пенсії позивача з 1 січня 2019 року з а у м о в и подання позивачем відповідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не є спірним в межах даної справи.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку про необхідність відмовити позивачу і у задоволенні його позовних вимог і в цій частині.

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача вирішити питання з приводу проведення індексації позивачу з квітня 2018 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, суд зазначає, що дані позовні вимоги є похідними від позовних вимог про визнання дій (бездіяльності) неправомірними, у задоволенні яких судом вирішено відмовити, а тому вони також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 72-77, 90, 94, 139, 205, 244-246, 255, 295, 297, п. 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання бездіяльності (дії) протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті, його вступна та резолютивна частини складені та підписані 2 березня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений та підписаний 12 березня 2020 року.

Суддя Н.П. Волгіна