Справа № 520/6855/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 р. Справа № 520/6855/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 (суддя Мороко А.С., м. Харків) по справі № 520/6855/19

за позовом ОСОБА_1

до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області

про визнання незаконною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сороки Валерія Івановича № 58953738 від 27.05.2019; зобов`язати відновити виконавче провадження за примусовим виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року № 520/8667/18.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про закінчення виконавчого провадження старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сороки Валерія Івановича № 58953738 від 27.05.2019 винесена з порушенням норм чинного законодавства України, а тому, підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано незаконною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сороки Валерія Івановича № 58953738 від 27.05.2019.

Зобов`язано Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відновити виконавче провадження за примусовим виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року по справі № 520/8667/18.

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт посилається на прийняття оскаржуваного рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою технічного запису не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року по справі № 520/8667/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, треті особи: Міністерство оборони України, Харківський обласний військовий комісаріат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано противоправною бездіяльність Державного підприємства обслуговування повітряного руху України щодо невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби. Зобов`язано Державне підприємство обслуговування повітряного руху України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 123340,00 грн.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2019 апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 повернуто скаржнику.

Як вбачається з матеріалів справи 12.04.2019 ОСОБА_1 видано виконавчий лист по справі № 520/8667/18.

19.04.2019 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області надійшла заява позивача від 12.04.2019 про відкриття виконавчого провадження згідно вказаного виконавчого листа.

Постановою старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сорокою В.І. від 19.04.2019 відкрито виконавче провадження № 58953738 на підставі виконавчого листа № 520/8667/18, виданого Харківським окружним адміністративним судом 12.04.2019.

11.05.2019 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від Державного підприємства обслуговування повітряного руху України надійшла заява про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено, що сума основного боргу відповідно до постанови про відкриття провадження № 58953738 від 19.04.2019 та враховуючи вимоги п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 та п.п. 1.4 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України нарахована та виплачена стягувачу на його картковий рахунок в загальному розмірі 99288,70 грн.

Вказане також підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по картковому рахунку ОСОБА_1

27.05.2019 старшим державним виконавцем Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сорокою В.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 58953738.

Не погоджуючись із спірною постановою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що законні підстави для винесення спірної постанови на підставі ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" були відсутні, а тому, постанова про закінчення виконавчого провадження старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сороки Валерія Івановича № 58953738 від 27.05.2019 винесена з порушенням норм чинного законодавства України, є протиправною, а отже, такою, що підлягає скасуванню.

Колегія суддів частково не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 8) визнання боржника банкрутом; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно суду від 06.08.2019 року та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Колегія суддів зазначає, що підставою для винесення спірної постанови слугувало те, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.01.2019 по справі № 520/8667/18 Державним підприємством обслуговування повітряного руху України виплачена позивачу одноразова грошова допомога в загальному розмірі 99288,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2078 від 24.04.2019.

Поряд з цим, судовим розглядом встановлено, що Державним підприємством обслуговування повітряного руху України при виконанні судового рішення утримано податок на доходи фізичних осіб в розмірі 22201,20 грн. та військовий збір в розмірі 1850,10 грн.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Законом, що здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232).

Відповідно до ст. 41 Закону № 2232 виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011).

Статтею 16 Закону № 2011 передбачено, що одноразова грошова допомога у разі, зокрема, інвалідності військовослужбовців (далі - одноразова грошова допомога), - це гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Також, вказаною правовою нормою визначено перелік осіб, яким призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Розмір, призначення і виплата одноразової грошової допомоги визначено статтями 16-2 - 16-3 Закону № 2011.

Відповідно до ст. 23 Закону № 2011 фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для Міністерства оборони України, розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Пільги, компенсації та гарантії, передбачені Законом № 2011 надаються за рахунок і в межах бюджетних асигнувань на утримання відповідних бюджетних установ.

Згідно з п. 2 ст. 16 та п. 9 ст. 16 Закону № 2011 Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок).

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги, зокрема, військовослужбовцям здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями (п. 12 Порядку).

Фінансування витрат, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до ст. 23 Закону № 2011 (п. 16 Порядку).

Оподаткування доходів фізичних осіб визначено розділом IV Податкового кодексу України, п. 163.1 ст. 163 якого передбачено, що об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Статтею 165 Податкового кодексу України встановлено вичерпний перелік доходів, які не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема, сума державної допомоги, яку отримує платник податку з бюджетів згідно із законом (п.п. 165.1.1 п. 165.1ст. 165 Податкового кодексу України).

Отже, якщо виплата одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності військовослужбовцю здійснюється відповідно до Закону № 2232 та Закону № 2011 з урахуванням вимог п.п. 165.1.1 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України, то такі виплати не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Таким чином, оскільки одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням інвалідності не включається до складу загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку, Державним підприємством обслуговування повітряного руху України протиправно утримано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір із загального розміру вказаної допомоги. Отже, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року по справі № 520/8667/18 виконано не в повному обсязі.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що законні підстави для винесення спірної постанови на підставі ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" були відсутні, а тому, постанова про закінчення виконавчого провадження старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сороки Валерія Івановича № 58953738 від 27.05.2019 винесена з порушенням норм чинного законодавства України, є протиправною, а отже, такою, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження за примусовим виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року по справі № 520/8667/18 колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що виконавче провадження після скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, підлягає відновленню в порядку, визначеному статтею 41 Закону, а тому у суду немає підстав для задоволення вказаної позовної вимоги.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 по справі № 520/6855/19 скасувати в частині зобов`язання Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відновити виконавче провадження за примусовим виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30 січня 2019 року по справі № 520/8667/18.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року по справі №520/6855/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов