Справа № 157/168/20
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/168/20
Провадження №2-а/157/10/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Фесь Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейської роти № 1 БУПП в Чернівецькій області Заремби Варвари Василівни, Управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до поліцейської роти № 1 БУПП в Чернівецькій області Заремби В.В., Управління Національної поліції в Чернівецькій області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 724238 від 24 січня 2020 року, а провадження у справі закрити. В обґрунтування вимог зазначає, що зазначеною постановою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України. Постанова мотивована тим, що він 24 січня 2020 року, керуючи транспортним засобом на автодорозі Н-3, порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1., а саме перетнув її, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху. В оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу його вини у скоєнні цього правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування події на нагрудну камеру поліцейського, а також не зазначено яким чином поліцейська дійшла висновку, що ним вчинено порушення Правил дорожнього руху, а тому вважає постанову незаконною. Рухаючись автомобільною дорогою Н-03 Чернівці-Житомир він був зупинений працівниками поліції на 317 км цієї автодороги, поліцейські повідомили, що він перетнув суцільну смугу, яка розділяє смуги руху. На його прохання провести розгляд справи та надати йому для ознайомлення докази порушення Правил дорожнього руху поліцейська повідомила, що вона вже справу розглянула, докази не надасть для ознайомлення, але надала для ознайомлення постанову, в якій він зробив відмітку, що з постановою не згідний через порушення процедури розгляду справи та відсутність підстав на притягнення його до адміністративної відповідальності. Всі ці дії поліцейська фіксувала на боді-камеру. Також поліцейська зупинила вантажний автомобіль, який він обігнав раніше та записала на відео пояснення цього водія, однак в постанові про наявність свідка чи показів свідків не зазначила, не роз`яснювала йому права, передбачені ст. 268 КУпАП, не повідомила про місце розгляду справи та не надала для ознайомлення докази порушення ним Правил дорожнього руху. Він намагався пояснити поліцейській, що розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Також цей пункт Правил дорожнього руху (горизонтальна розмітка) дозволяє як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, перетинати дану лінію для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год. Він не заперечує, що здійснив обгін вантажного автомобіля, який був в той момент поодинокий і рухався зі швидкістю менше 30 км/год; заперечує те, що в тому місці, де він здійснив обгін цього автомобіля, була суцільна смуга і що він її того дня взагалі перетинав.

У відзиві на позов представник відповідача Управління Національної поліції в Чернівецькій області Бойчук М.Л. просить в задоволені позову відмовити. В обґрунтування заперечень зазначає, що 24 січня 2020 року в ході патрулювання та виконання службових обов`язків поліцейські виявили автомобіль марки «AUDI» моделі «А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , на а/д Н-03, 317 км, який порушив вимоги дорожньої горизонтальної розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія) - яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей, чим порушив пункт 8.5.1 Правил дорожнього руху, згідно з яким визначено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору. Поліцейський представився позивачу, відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, поліцейським було роз`яснено позивачеві його права як громадянина України, що передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 283, п. 1, ч. 1 ст. 284 КУпАП було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення та накладено на позивача стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Негайно після закінчення розгляду справи поліцейський відповідно до ст. 285 КУпАП оголосив винесену постанову серії ДПО18 №724238 від 24 січня 2020 року. Копія постанови була вручена позивачу під розписку. Від імені органу Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського процедури винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля, на якому зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Мазурик П.А. в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав заяву, із змісту якої вбачається, що позовні вимоги він підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і справу просить розглянути у його відсутності та у відсутності позивача.

Відповідачі в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 24 січня 2020 року поліцейською роти № 1 БУПП в Чернівецькій області Зарембою В.В. було винесено постанову серії ДПО18 № 724238 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Як вбачається з цієї постанови до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. за те, що він 24 січня 2020 року о 10 год. 25 хв., керуючи на автодорозі Н-03 316 км транспортним засобом марки «AUDI» моделі «А4», н.з. НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожньої розмітки 1.1., а саме перетнув її, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Згідно з пунктом 8.5.1. Правил дорожнього руху, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КпАП України передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В свою чергу, у відповідності до п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 74 КАС України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів).

Крім того, згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати такі превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статею 40 зазначеного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КпАП України. У ній, зокрема, необхідно зазначити транспортний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Як доказ вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, представником відповідача надано суду диск з відеозаписом події з відеореєстратора службового автомобіля, а також відеозапис процедури винесення оскаржуваної постанови з нагрудної камери поліцейського.

Однак, в порушення ч. 3 ст. 283 КпАП України у постанові про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

За таких обставин, наданий відповідачем відеозапис події адміністративного правопорушення не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем.

Зазначена правова позиція щодо застосування вказаних норм матеріального права була висловлена Верховним Судом в постановах від 11 грудня 2019 року (справа № 761/41786/16-а), 26 квітня 2018 року (справа № 200/5590/17(2а/200/669/17), (справа №202/2862/17 (2-а/202/143/2017).

Крім того, з наданого представником відповідача відеозапису неможливо впевнено стверджувати та відповідно чітко встановити, що саме автомобіль марки «AUDI» моделі «А4», н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, є автомобілем, перетин суцільної смугу руху якого зафіксовано на відео.

Відтак відсутні підстави стверджувати про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 23 грудня 2019 року (справа № 524/253/17), від 07 листопада 2018 року (справа №200/16048/16-а (2а/200/627/16).

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, оскільки містить лише саме по собі описання адміністративного правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73700340).

Візуальне спостереження за станом дотримання, норм, стандартів, правил, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, працівниками Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку. В іншому випадку, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Належних та допустимих доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, відповідачами не надано, а тому суд дійшов висновку, що оскаржувану постанову належить скасувати і провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73 - 77, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до поліцейської роти № 1 БУПП в Чернівецькій області Заремби Варвари Василівни, Управління Національної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 724238 від 24 січня 2020 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КпАП України у виді штрафу в розмірі 255 гривень та провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його отримання. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:О. В. Антонюк