Справа № 639/1176/20
Суддя: Гаврилюк С. М.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/1176/20
Провадження № 2-а/639/32/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С. М.,

при секретарі судового засідання - Пивоварова Т. В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу № 639/1176/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту Патрульної поліції лейтенанта поліції Савченка Віталія Івановича про визнання протиправними дій та скасування постанови,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову серії ЕАк № 2121226 від 17.02.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, а зазначену справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.02.2020 постановою серії ЕАк № 2121226 на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу розміром 255 грн та постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 нібито о 12 год. 53 хв., рухаючись за кермом автомобіля у м. Харкові по просп. Гагаріна, перевищив обмеження швидкості руху в населеному пункті на 40 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год).

Однак, позивач вважає, зазначені дії інспектора протиправними, а постанову незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

17.02.2020, ОСОБА_1 рухався в транспортному засобі Chevrolet Aveo, д.н.з. НОМЕР_1 . Проїжджаючи по пр-ту Гагаріна у напрямку с. Водяне, у районі пр-та Гагарніа, 352, позивач був зупинений інспектором патрульної поліції Морозовим С. О., який вимагав від позивача пред`явити документи та зазначив, що ОСОБА_1 порушив п. 12.4 ПДР, перевищивши максимально допустиму швидкість руху на 40 км/год. Позивач надав необхідні документи поліцейському та запитав інспектора щодо того, чи збирається він складати постанову та чи може він ознайомити ОСОБА_1 із доказами. Проігнорувавши питання позивача та не ознайомивши із доказами, інспектор Морозов С. О. ще раз вимагав пред`явити йому водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, оскільки за його словами складання постанови буде відбуватися у службовому автомобілі без присутності позивача. Через деякий час Морозов С. О. повернувся разом із пристроєм для складання електронних постанов, інформація у якому була вже частково заповнена. Згодом підійшов інший інспектор - відповідач по справі, якого позивач бачив вперше, спитав у Морозова С. О. з якою швидкістю рухався автомобіль ОСОБА_1 та почав заповнювати далі електронну постанову про притягнення позивача до відповідальності, не розглянувши справу по суті, не ознайомивши позивача з його правами.

У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду з дотриманням вимог , передбачених частинами 1 та 2 ст. 268 КАС України, в судове засідання не з`явився, а тому справа у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України розглянута за відсутності відповідача по справі.

Одночасно, суд зазначає, що після розгляду справи по суті представником УПП в Харківській області ДПП на електронну пошту суду 06.03.2020 об 11-43 год. направлено клопотання про відкладення розгляду справи, в той час як судове засідання було призначено на 10-00 год.

Суд, вислухавши пояснення позивача, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалася сторона, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши диск з відеозаписом з місця події, наданий ОСОБА_1, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення обґрунтованого адміністративного позову з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАк № 2121226 від 17.02.2020, складеною інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Харківській області лейтенантом поліції Савченком Віталієм Івановичем, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно постанови, ОСОБА_1 17.02.2020 о 12 год. 53 хв. по проспекту Гагаріна, 352 в м. Харків, керуючи транспортним засобом марки CHEVROLET модель ABEO, номерний знак НОМЕР_1 , в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 90 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 40 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TRUCAM TC 000706, камера 2164. Чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швид.режиму в населених пунктах (дозвол.швид.не більше 50 км/год), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом № 1395 від 07.11.2015 (далі Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбаченого частинами першою, другою, третьою і п`ятою ст. 122 КУпАП.

Як передбачено п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою, третьою і п`ятоюст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

Відповідно до п.п. 1, 2, 5 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП. Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Також, як вже зазначено вище судом, у відповідності до п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Проте, з дослідженого у судовому засіданні диску з відеозаписом , який надано позивачем та додано до матеріалів справи вбачається, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , справа про адміністративне правопорушення розглядалась поліцейським Морозовим С. О. , після чого іншим поліцейським - відповідачем по справі Савченком В . І . , який до моменту винесення ним постанови відношення до справи не мав, без розгляду ним справи по суті винесено постанову про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу (а.с. 7).

До того ж відповідачем невірно зазначено марку автомобіля, яким керував ОСОБА_1 на момент винесення постанови, а саме вказано «АВЕО» замість вірної «AVEO».

Із дослідженого вищевказаного відеозапису вбачається, що лейтенант поліції Савченко В.І. не відібрав пояснення або заперечення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. До постанови про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, жодних фактичних даних, які б давали можливість встановити наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення на момент складання постанови, відповідачем не надано, що не дає можливості перевірити достовірність обставин, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем порушено вимоги п. 5 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яким передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Однак, відомості, зазначені поліцейським у п. 9 оскаржуваної постанови не відповідають її пункту, як того вимагає Інструкція, а саме: в п. 9 «До постанови додається …» взагалі роз`яснено наслідки несплати накладеного штрафу у встановлений законом строк, що не передбачено цим пунктом.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 245 того ж Кодексу при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі п. 3 ст. 288 КУпАП може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно ст. 44 КАС України, особи, які беруть участь у справі, мають рівні процесуальні права і обов`язки та зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Особи, які беруть участь у справі, мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Згідно з частинами 2 та 5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем не надано будь-яких достовірних доказів на підтвердження обґрунтованості винесеної постанови від 17.02.2020, а отже суд дійшов до висновку, що постанова серії ЕАк № 2121226 від 17.02.2020 по справі про адміністративне правопорушення та про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову, скасування постанови серії ЕАк № 2121226 від 17.02.2020 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 1 ст. 247, ст.ст. 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту Патрульної поліції лейтенанта поліції Савченка Віталія Івановича про визнання протиправними дій та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправними дії інспектора роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту Патрульної поліції лейтенанта поліції Савченка Віталія Івановича при винесенні постанови серії ЕАк № 2121226 від 17.02.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАк № 2121226 від 17.02.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень - визнати протиправною та скасувати.

Провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень - закрити на підставі ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту Патрульної поліції лейтенанта поліції Савченко Віталій Іванович, адреса місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-а.

Повне рішення складено 11.03.2020.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк