Справа № 640/13018/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2020 року м. Київ № 640/13018/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу
за позовомОСОБА_1
до1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Надра» Білої І.В.
провизнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Надра» Білої І.В. (далі - відповідач 2) про:

визнання неправомірними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Надра» Білої І.В. щодо визнання нікчемними проведених за участю ОСОБА_1 операцій згідно повідомлення про нікчемність правочинів від 08.04.2019 за вих.№13-7-3297;

визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Надра» щодо не включення інформації про банківський вклад ОСОБА_1 (поточний (картковий) рахунок у гривні НОМЕР_3) до повного переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Надра» вчинити дії щодо включення інформації про банківський вклад ОСОБА_1 (поточний (картковий) рахунок у гривні НОМЕР_3) до повного переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для забезпечення отримання коштів в межах гарантованої суми відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідач протиправно не включив його до Переліку реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує його право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Вказаною ухвалою відповідачам надано час для подачі відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

14.08.2019 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано до суду відзив, в якому відповідач 1 проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив відмовити в його задоволені.

Відзив обґрунтовано тим, що процедура визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, включає такі послідовні етапи: складення уповноваженою особою Фонду переліку вкладників та визначення розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду; передача уповноваженою особою Фонду сформованого переліку вкладників до Фонду; складення Фондом на підставі отриманого переліку вкладників Загального реєстру/ затвердження виконавчою дирекцією Фонду Загального реєстру.

Перелік, який складається Уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом.

У Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників.

Таким чином, на думку Фонду, у нього не виникло обов`язку щодо включення позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, а тому суд не може ухвалити рішення на майбутнє та зобов`язати Фонд гарантування вчинити дії на майбутнє.

Поряд з цим, відповідач 1 зазначав, що виходячи з положень ЦК України та Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492 при відкритті депозитного рахунку за договором банківського вкладу кошти на такий вкладний (депозитний) рахунок фізичної особи (вкладника) можуть зараховуються від цієї особи (у будь-який спосіб: готівкою через касу банку або ж шляхом безготівкового перерахунку, але з власного банківського рахунку такої особи) або від іншої особи (якщо договором банківського вкладу прямо не встановлено на це заборону).

А тому, оскільки позивачем фактичного внесення грошових коштів до каси банку або шляхом перерахування на рахунок з інших власних рахунків не відбулось, кошти належать вкладнику, який мав великий вклад у Банку, таким чином позивач не є вкладником банку в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

14.08.2019 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк «Надра» подано до суду відзив.

В обґрунтування свого заперечення відповідач 2 посилався на те, що до моменту запровадження процедури тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» товариством з обмеженою відповідальністю «Деко-Сіті» проведено платіжні операції, яка має ознаки нікчемності, зокрема, перерахування коштів проводилось у безготівковій формі з рахунку клієнта - товариства з обмеженою відповідальністю «Деко-Сіті», який не є вкладником у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», при наявності значної кількості незадоволених вимог інших кредиторів та відсутності в банку належної можливості проводити зовнішні платежі, що свідчить про намагання вказаного кредитора отримати задоволення своїх вимог не від ПАТ «КБ «НАДРА», і не за рахунок Банку, а від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також відповідач 2 звертав увагу, що всього в період з 03.02.2015 по 04.02.2015р. ТОВ «ДЕКО-СІТІ» було проведено 8-м платіжних операцій щодо видачі/повернення фінансової допомоги/позики фізичним особам на загальну суму 799 000,00 грн., що свідчить про явно нетиповий характер вказаних операцій та підтверджує зроблені висновки стосовно надання переваг та мети щодо їх вчинення.

Наказом уповноваженої особи Фонду №298 від 23 березня 2015 року з метою дотримання вимог Закону прийнято рішення тимчасово обмежити здійснення публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» на час тимчасової адміністрації, банківських операцій щодо виплат коштів вкладникам за рахунками вкладників, до переліку яких був включений позивач, про що її повідомлено листом №13-7-3273 від 08 квітня 2019 року.

Враховуючи викладені вище обставини, представник відповідача 2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕКО-СІТІ» (код за ) (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено Договір №3-ВФП про надання безпроцентної позики (фінансової допомоги), за умовами якого ТОВ «ДЕКО-СІТІ» зобов`язався перерахувати ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 189 500, 00 грн. на його поточний (картковий) рахунок протягом 2014 року після підписання вказаного Договору.

02.03.2015 року Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» на ім`я ОСОБА_1 відкрито поточний (картковий) рахунок у гривні НОМЕР_3 на виконання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра» від 03.02.2015 року, що підтверджується відповідною випискою- повідомленням Банку.

03.02.2015 року на виконання умов Договору №3-ВФП про надання безпроцентної позики від 06.02.2014 року ТОВ «ДЕКО-СІТІ» перераховано на поточний (картковий) рахунок Позивача НОМЕР_3 грошові кошти у розмірі 150 000, 00 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

05 лютого 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України №83 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №26 про запровадження з 06 лютого 2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» строком на три місяці.

04 червня 2015 року відповідно до постанови Правління Національного банку України №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05 червня 2015 року №113 «Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

28 квітня 2016 року та 03 листопада 2016 року рішеннями виконавчої дирекції Фонду №616 та №2342 відповідно до яких продовжено строк здійснення процедури ліквідації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до 04 червня 2018 року та 03 червня 2020 року з відповідним продовженням повноважень уповноваженої особи Фонду.

Після визнання публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» неплатоспроможним на поточному (картковому) рахунку позивача НОМЕР_3 залишок грошових коштів складав 146 200, 00 грн.

За результатами звернення позивача, як вкладник банку, звернувся до банку-агенту АБ «Укргазбанк» з метою реєстрації для отримання коштів згідно карткового рахунку, проте, позивача було повідомлено про відсутність її даних в списках клієнтів публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра».

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.08.2016 року № 02-036-35737/16 позивача повідомлено про те, що інформація про нього, як вкладника ПАТ «Комерційний банк «Надра» в Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду - відсутня.

В подальшому, за зверненням позивача до Уповноваженої особи, листом останнього від 21.09.2016 року№ 9596 повідомлено, що операції по його рахунку підпадають під критерії перевірки та попередження безпідставного збільшення витрат Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а також повідомлено про те, що виплата грошових коштів тимчасово обмежена.

Окрім цього, додатково повідомлено про те, що матеріали перевірки за вказаними банківськими операціями скеровані до органів міліції для правової оцінки та прийняття відповідного рішення. Після отримання відповіді про законність операцій по рахунку позивача, уповноваженою особою в стислі терміни будуть вжиті всі необхідні заходи із зняття обмежень та включення їх до відповідного реєстру вкладників, які мають право на одержання відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Повідомленням від 08 квітня 2019 року №13-7-3297 позивача повідомлено про нікчемність правочину та зазначено, що відповідно до пункту 7 частини 3 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнано нікчемними операції між позивачем та публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра».

Вважаючи свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах «Урядовий кур`єр», «Голос України» та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченої Законом № 4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25).

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.

Отже, Закон № 4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на дату прийняття Правлінням НБУ постанови від 05.02.2015 року № 83 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Надра»» до категорії неплатоспроможних" на банківському рахунку ОСОБА_1 .. № НОМЕР_1 , відкритому у ПАТ «Комерційний банк «Надра», знаходились грошові кошти на загальну суму 146 200, 00 грн.

Згідно виписки по особовому рахунку за 03.02.2015 року на поточний банківський рахунок позивача № НОМЕР_1 надійшли грошові кошти в сумі 150 000,00 грн від ТОВ «Деко-Сіті» призначення платежу - «поворотна фінансова допомога відповідно до договору №3-ВФП від 06.02.2014 р.»

Повідомленням від 08 квітня 2019 року №13-7-3297 вище вказану транзакція визнано нікчемною відповідно до пункту 7 частини 3 статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», про що було повідомлено позивача.

Надаючи оцінку встановленим під час розгляду справи обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 37 Закону № 4452-VI Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Частиною другою статті 38 Закону № 4452-VI визначено, що протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Приписами ч. 3 ст. 38 Закону № 4452-VI визначено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: 1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог; 2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим; 3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов`язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору; 4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна; 5) банк прийняв на себе зобов`язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; 6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку; 8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України; 9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Враховуючи викладене, суд звертає увагу, що Закон № 4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів ФГВФО не здійснюється.

Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

У той же час, з аналізу наведених правових норм вбачається, що пункт 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI не поширює свою дію на договір, укладений між позивачем та ПАТ «Комерційний банк «Надра». Зокрема, зі змісту даної норми вбачається, що вона поширює свою дію на випадки, коли саме банк уклав з одним із кредиторів договір; на підставі такого договору у останнього виникають переваги (пільги) стосовно інших кредиторів банку; умови цього договору передбачають перерахування банком коштів або передачу майна банком такому кредитору.

Відтак, метою пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, викладену, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 910/14681/17, від 30 травня 2018 року у справі № 910/23036/16, від 23 жовтня 2018 року у справі № 804/6992/15.

При цьому, суд зазначає, що договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра» від 03.02.2015 року та операція з внесення (перерахування) коштів по рахунку № 82831161, відкритому на підставі даного договору, який на думку Уповноваженої особи Фонду є нікчемним, укладений до початку віднесення ПАТ «Комерційний Банк «Надра» до категорії неплатоспроможних, розміщення вкладів відбулось також до початку процедури виведення банку з ринку.

За таких обставин позивач є вкладником ПАТ «Комерційний Банк «Надра» на рахунках якого на момент віднесення банку до категорії неплатоспроможних знаходився вклад, відповідно на нього поширюються гарантії, встановлені статтею 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 справа 802/351/16-а, постанові Верховного Суду від 27.11.2018 року справа №826/2322/16.

Окрім цього, при укладанні договору про комплексного банківського обслуговування фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра» від 03.02.2015 року та операція з внесення (перерахування) коштів по рахунку № 82831161 додаткових пільг чи переваг надання Банком кредитору або вкладнику судом не встановлено, а тому суд також вважає безпідставним посилання відповідача на п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" як встановлену підставу визнання договору банківського вкладу нікчемним. При цьому, суд наголошує, що питання гарантування виплати відшкодування за договором банківського вкладу це гарантований Законом обов`язок держави.

Одночасно, суд зазначає, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ч. 1 ст. 1066 ЦК України).

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України врегульовано Законом України від 05.04.01р. № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Так, відповідно до п. 1.24 статті 1 цього Закону переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

У свою чергу, згідно з п. 1.15 ст. 1 цього ж Закону, ініціатором є - особа, яка на законних підставах ініціює переказ коштів шляхом формування та/або подання відповідного документа на переказ або використання електронного платіжного засобу.

Згідно п.1.23 вказаної норми, отримувач - особа, на рахунок якої зараховується сума переказу або яка отримує суму переказу у готівковій формі.

Частиною 2 пункту 1.6. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою Постановою НБУ №22 від 21.01.04р., зареєстрованої в Мін`юсті 29.03.04р. за № 377/8976, банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд.

Пунктом 1.7. Інструкції визначено, що кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

Частиною 5.2 статті 5 Закону № 2346-III визначено, що відносини між суб`єктами переказу регулюються на підставі договорів, укладених між ними з урахуванням вимог законодавства України.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що операція з перерахування коштів на рахунок позивача не належить до правочинів, передбачених ч. 2 ст. 38 Закону №4452-VI, які можуть бути перевірені Уповноваженою особою на предмет їх нікчемності та як наслідок визнані нікчемними.

У той же час правова оцінка доводів, які можуть вказувати на недійсність правочину з інших підстав, ніж у зв`язку з його нікчемністю, не може бути надана під час розгляду та вирішення даної справи, оскільки юрисдикція адміністративних судів не поширюється на вирішення спорів про визнання договору недійсним.

Відповідно до пункту 22.4 статті 22 Закону №2346-III, під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним:

для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника;

для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідно до пункту 30.1. статті 30 Закону № 2346-III, переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Отже, перерахування коштів на відповідний рахунок є виконанням банком свого обов`язку за договором банківського рахунку.

При виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. При цьому, перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 826/1476/15. Верховним Судом також постановами від 10 травня 2018 році у справі № 826/20429/14, від 21 червня 2018 року у справі № 802/4016 та від 21 червня 2018 року у справі № 821/3601/15-а відмовлено у задоволенні заяви Уповноваженої особи ФГВФО про перегляд рішень суду касаційної інстанції 2016 та 2017 року, якими було задоволено позови фізичних осіб у відносинах, що є аналогічними до відносин у справі № 804/6992/15.

Як наслідок, варто зауважити, що положення статті 228 ЦК України щодо нікчемності правочину не можуть бути застосовані Фондом чи уповноваженою особою при здійснення власних функцій щодо виявлення та віднесення правочину до нікчемних у порядку статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Уповноваженою особою не доведено наявності підстав, передбачених ч. 3 ст. 38 Закону, для визнання нікчемним Договору банківського рахунку, висновок про нікчемність укладеного з позивачем правочину є таким, що ґрунтується на припущеннях та ймовірності, а отже є необґрунтованим і безпідставним, не надано доказів, які б свідчили, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що лист Уповноваженої особи Фонду від 08 квітня 2019 року №13-7-3297, яким позивача було повідомлено про нікчемність правочину (операції) з внесення (перерахування) коштів по рахунку № 82831161, відкритого на виконання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра» від 03.02.2015 року не є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо визнання нікчемним правочину, та носить виключно інформативне значення про існування такого рішення.

А тому, за вказаних обставин, позовна вимога позивача про визнання неправомірними дій Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Надра» Білої І.В. щодо визнання нікчемними проведених за участю ОСОБА_1 операцій згідно повідомлення про нікчемність правочинів від 08.04.2019 за вих.№13-7-3297, є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог та встановлених обставин, останні дають підстави для висновку про необґрунтованість невключення Уповноваженою особою Фонду позивача до переліку рахунків вкладників за вкладами ПАТ «Комерційний банк «Надра» за рахунок коштів Фонду з сумою, що підлягає до відшкодування, у зв`язку з чим позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Надра» щодо не включення інформації про банківський вклад ОСОБА_1 (поточний (картковий) рахунок у гривні НОМЕР_3) до повного переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, також підлягає до задоволення.

Вирішуючи позовну вимогу позивача щодо зобов`язання Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Надра» вчинити дії щодо включення інформації про банківський вклад ОСОБА_1 (поточний (картковий) рахунок у гривні НОМЕР_3) до повного переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для забезпечення отримання коштів в межах гарантованої суми відшкодування, суд зазначає наступне.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 14 передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інформацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вкладника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників. Додаткова інформація залежно від її типу надається окремими файлами, що формуються згідно з додатками 9 та 10 до цього Положення.

Виходячи з системного аналізу вказаних нормативно-правових актів, суд дійшов до висновку про те, що надання Уповноваженою особою додаткової інформації про вкладника на підставі п. 6 розділу ІІІ Положення № 14, є підставою для включення такого вкладника до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В зв`язку з цим, з урахуванням належного способу захисту, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подати додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за банківським вкладом, який обліковується на поточному рахунку НОМЕР_3, відкритому в публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 03.02.2015 року.

Беручи до уваги викладене вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Надра» невключивши позивача до переліку рахунків вкладників з визначенням розрахункових сум відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, діяв поза межами повноважень та у спосіб, що визначених Конституцією та законами України, необґрунтовано, упереджено, недобросовісно, не розсудливо, без дотримання принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Пунктом 17 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" джерелами формування коштів Фонду є кошти з Державного бюджету України (у тому числі облігації внутрішньої державної позики).

Враховуючи, що відповідачем у даній справі є посадова особа Фонду, то судові витрати слід присудити саме за рахунок Фонду.

Таким чином, беручи до уваги положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в контексті ч.3 ст.139 КАС України, суд вважає за правильне присудити судові витрати у формі судового збору у розмірі 768, 40 грн. на користь позивача за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, ст. 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Надра» Білої І.В. щодо визнання нікчемними проведених за участю ОСОБА_1 операцій згідно повідомлення про нікчемність правочинів від 08.04.2019 за вих.№13-7-3297.

3. Визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного банку «Комерційний банк «Надра» щодо не включення інформації про банківський вклад ОСОБА_1 (поточний (картковий) рахунок у гривні НОМЕР_3) до повного переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

3. Зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) як вкладника, який має право на відшкодування коштів за банківським вкладом, який обліковується на поточному рахунку НОМЕР_3, відкритому в публічному акціонерному товаристві «Комерційний Банк «Надра» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, згідно договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 03.02.2015 року

4. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.М. Погрібніченко