Справа № 810/4251/18
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/4251/18 Головуючий у 1 інстанції: Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Мельничука В.П.

Федотова І.В.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області, третя особа - ОСОБА_2 , в якому, просила

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області скасувати наказ №16-0 від 14.02.2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника відділу з призначення соціальних виплат Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області ОСОБА_1 .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що нею, як керівником відділу з призначення соціальних виплат УСЗН Миронівської РДА, було виконано всі обов`язки з підготовки документів, при цьому, обов`язок щодо організації діловодства покладено на керівника управління.

21 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від третьої особи - ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 14 липня 2005 року займала посаду начальника відділу з призначення соціальних виплат управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області. 19 серпня 1994 року Вона прийняла присягу державного службовця, а 01 травня 2016 року їй було присвоєно 5 ранг державного службовця категорії "Б". Станом на день виконання обов`язків керівника управління відділу соціальних виплат, позивач мала диплом бакалавра за напрямком підготовки "право". Стаж державної служби становить 23 роки і 5 місяців.

На посаді начальника відділу з призначення соціальних виплат УСЗН Миронівської РДА ОСОБА_1 працювала з 14 липня 2005 року по 17 травня 2018 року.

Діяльність відділу регламентована Положенням про відділ з призначення соціальних виплат УСЗН Миронівської РДА, яке затверджено наказом начальника управління 29 серпня 2016 року №17 (далі - Положення №17). За змістом Положення, відділ з призначення соціальних виплат є структурним підрозділом УСЗН Миронівської РДА. Основним його завданням є призначення соціальних допомоги, відповідно до Законів України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям інвалідам", та ін., в тому числі, "Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого побутового палива". Відділ в межах покладених на нього повноважень забезпечує виконання законів України, постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України, декретів, постанов і розпоряджень Кабінету Міністрів України, наказів, листів Міністерства соціальної політики України, рішень районної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення КОДА, наказів начальника управління.

Відповідно до п. 8 Положення №17, начальник відділу у складі управління здійснює керівництво відділом та організовує роботу відділу з опрацювання заяв та призначення усіх видів соціальної допомоги; приймає реєстр передачі особових справ з відділу звернень громадян; координує роботу спеціалістів по призначенню усіх видів соціальної допомоги, забезпечуючи при цьому безперервне опрацювання заяв на призначення усіх видів соціальних допомог та рівномірний розподіл навантаження на спеціалістів з опрацювання заяв; здійснює перевірку правильності опрацювання документів, визначення розмірів допомоги та передає рішення про призначення допомоги на погодження начальнику управління; координує роботу спеціалістів відділу з проведення перерахунків усіх видів соціальної допомоги; організовує проведення інвентаризації особових справ одержувачів субсидій та соціальних допомог; регулює роботу відділу щодо ефективності взаємодії з підрозділами управління, що пов`язані з діяльністю відділу - відділом звернень громадян, відділом контролю за призначенням соціальних виплат, сектором соціальних інспекторів.

13 грудня 2017 року, начальнику УСЗН Майсусу І.П. були надані на підпис особові справи на паперових носіях одержувачів субсидій, в яких зазначено: "припинено з 01.05.2017 р. із-за неоплати послуг" та припинено ОСОБА_3 13.12.2017 р.". Ці справи значились у списку боржників, які склала провідний спеціаліст ОСОБА_4

Протоколом наради у кабінеті начальника управління соціального захисту населення Миронівської РДА від 14 грудня 2017 року було прийнято рішення видати наказ про проведення інвентаризації по відділу з призначення соціальних виплат. ОСОБА_1 зобов`язано надати пояснення про причини непроведення інвентаризації у відділі, який вона очолювала, а також, з приводу невиконання Постанови №300 від 26 квітня 2017 року щодо відсутності підписів в розрахунках субсидій.

Начальник відділу з питань призначення соціальних виплат ОСОБА_1 пояснювала, що відділом під її керівництвом в літній період не друкувались розрахунки громадян-одержувачів субсидій у зв`язку з відсутністю паперу, тому, справи громадян знаходились у відділі без розрахунку субсидій. Також, нею було повідомлено, що в електронній базі з 01.05.2017 року не були розраховані та призначені субсидії боржникам. Поміж іншого, позивачка пояснила, що нею не були підписанні протоколи неіснуючої комісії, які "механічно" попали до заступника начальника УСЗН Запорожця В.І . Вважає, що, оскільки, її діями не було завдано збитків державі ненарахуванням субсидій, своєї вини не вбачає.

Згідно Витягу з наказу Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області №5 від 09 січня 2018 року, було відкрито дисциплінарне провадження щодо позивача; доручено Дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» і «В» в УСЗН Миронівської РДА, у період з 09.01.2018 року по 07.02.2018 року здійснити перевірку інформації, викладеної у службовій записці заступника начальника УСЗН Запорожця В.І. та, за результатами розгляду дисциплінарної справи, надати висновок начальнику управління до 08 лютого 2018 року.

На виконання зазначеного наказу, начальнику УСЗН Майсусу І.П. , 07 лютого 2018 року, було представлено висновок службового розслідування, проведеного Дисциплінарною комісією, створеною, відповідно до наказу начальника УСЗН від 29.11.2016 року, яка діяла, згідно Положення №30.

У висновку зазначено про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку та підстав для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. При цьому, підкреслено, що, згідно Постанови КМУ №848 від 21.10.1995 року, ОСОБА_1 необхідно було після одержання інформації про прострочену заборгованість понад два місяці з оплати комунальних послуг, загальна сума по якій перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що має своїм наслідком припинення виплати субсидій, в першу чергу, поінформувати зацікавлених осіб, права яких були порушені. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидій на наступний строк громадянин документально підтвердив би сплату заборгованості або укладання договору про її реструктуризацію або оскарження заборгованості в судовому порядку, призначити субсидію з дати закінчення дії попередньої. В іншому випадку, з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату боргу та/або укладання договору. При підготовці висновку, Комісією було враховано, що основним завданням відділу з призначення субсидій є забезпечення надання соціальних допомог, відповідно до законів України та постанов КМУ.

В той же час, згідно пояснень працівника відділу ОСОБА_3 , які Комісія одержала при проведенні службового розслідування, нею були виписані повідомлення про борги, які вона передала до відділу звернення громадян. Ніяких доручень від керівника відділу щодо справ боржників начальник відділу ОСОБА_1 їй не надавала. Справи по боржниках, які не зверталися до відділу довгий час, лежали неоформленими та не були переданими до архіву.

Комісія дійшла висновку, що, про неналежне виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 та обов`язків держслужбовця, вказують такі факти: повідомлення про припинення призначення субсидій не були оформлені, зареєстровані та надіслані громадянам, як це передбачено Інструкцією з діловодства в управлінні, тому, громадяни не могли скористатися своїм законним правом на отримання соціальної допомоги.

Згідно вимог Інструкції з діловодства, затвердженої Постановою КМУ від 10 листопада 2011 року №1242 та Інструкції з діловодства УСЗН Миронівської РДА, за зміст і якість підготовки та оформлення документів на належному рівні, а також, організацію діловодства та зберігання документів у структурних підрозділах управління відповідають їх керівники.

25 січня 2018 року у громадській приймальні було виявлено 70 повідомлень про борги, які там перебували з червня 2017 року по січень 2018 року, що означало призупинення субсидій вказаним особам та втрати можливості їх відновити у цей період, у визначеному законом порядку.

На підставі подання Комісії від 07 лютого 2018 року начальником УСЗН Миронівської РДА прийнято наказ №16-о «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Не погоджуючись із прийнятим наказом, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначено Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII) (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону, державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

В силу частини 2 статті 1 Закону №889-VIII, державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно п.3 ч. 2 ст. 3 Закону №889-VIII, дія цього Закону поширюється на державних службовців місцевих державних адміністрацій.

Положеннями частини 1 статті 4 Закону №889-VIII передбачено, що державна служба здійснюється з дотриманням таких принципів, зокрема, законності - обов`язок державного службовця діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №889-VIII, державний службовець зобов`язаний: 1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; 3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; 4) з повагою ставитися до державних символів України; 5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; 6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; 7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки; 8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України; 9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції; 10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби; 11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності; 12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню; 13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.

Згідно ч. 1 статті 64 Закону №889-VIII, за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 10 частини 1 статті 2 Закону №889-VIII визначено, що службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Положеннями частини 1 статті 65 Закону №889-VIII передбачено, що підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

У відповідності до частини 2 статті 65 Закону №889-VIII, дисциплінарними проступками є: 1) порушення Присяги державного службовця; 2) порушення правил етичної поведінки державних службовців; 3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу; 4) дії, що шкодять авторитету державної служби; 5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку; 7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення; 8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця; 9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб; 10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби; 11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення; 12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин; 13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; 14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення; 15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

В силу ч. 3 ст. 65 Закону №889-VIII, державний службовець не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, якщо минуло шість місяців з дня, коли керівник державної служби дізнався або мав дізнатися про вчинення дисциплінарного проступку, не враховуючи час тимчасової непрацездатності державного службовця чи перебування його у відпустці, або якщо минув один рік після його вчинення або постановлення відповідної окремої ухвали суду.

Положеннями ч. 1 ст. 66 №889-VIII передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Згідно ст. 68 Закону №889-VIII, дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): 2) на державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В": інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону №889-VIII, для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

В силу ч.ч. 2-4 ст. 69 Закону №889-VIII, дисциплінарну комісію стосовно державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", утворює керівник державної служби у кожному державному органі. Дисциплінарна комісія діє у складі не менше шести членів. До складу дисциплінарної комісії включаються державні службовці державного органу, представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу, а також можуть включатися представники громадських об`єднань, які мають досвід роботи у сфері державного управління, державної служби або за юридичним фахом. Склад дисциплінарної комісії у державному органі затверджується наказом (розпорядженням) керівника державної служби. До складу дисциплінарної комісії у державному органі включаються в однаковій кількості: представники керівника державної служби, визначені ним одноосібно із числа державних службовців цього державного органу; представники виборного органу первинної профспілкової організації з числа державних службовців, а в разі відсутності профспілкової організації - представники державних службовців, обрані на загальних зборах (конференції) державних службовців державного органу.

Положеннями частини 1 статті 71 Закону №889-VIII передбачено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування. У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково.

Згідно ч.ч. 7-9 статті 71 Закону №889-VIII, особи, які проводять службове розслідування, мають право: одержувати пояснення від державного службовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб щодо обставин справи; одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. Державний службовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, а також відповідні документи та матеріали щодо обставин, які досліджуються; 2) порушувати клопотання про одержання і залучення до матеріалів нових документів, одержання додаткових пояснень осіб, які причетні до справи; 3) бути присутнім під час виконання відповідних заходів; 4) подавати в установленому порядку скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування. За результатами службового розслідування складається висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 73 Закону №889-VIII, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа. Дисциплінарна справа повинна містити: 1) дату і місце її формування; 2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження; 3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; 4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; 5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку; 6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; 9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; 11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення); 12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; 13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Положеннями статті 75 Закону №889-VIII передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі. Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Витягу з наказу Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області від 09 січня 2018 року №5 Про проведення службового розслідування, наказано провести службове розслідування з 09 січня 2018 року по 07 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_1 начальника відділу з призначення соціальних виплат з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку за фактом невиконання вимог п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. №848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування втрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" (із змінами, внесеними Постановою від 26.04.2017 р. №300 «про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України») (а.с. 8).

Згідно Висновку за результатами службового розслідування, встановлено невиконання належним чином ОСОБА_1 посадових обов`язків начальника відділу з призначення соціальних виплат, а саме: не своєчасне, не в повному обсязі та з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року за №300 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою було внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. №848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування втрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива". Що, в результаті, призвело до того, що 70 громадян не поінформовано належним чином про зупинення субсидії, що є порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина. Відділ з призначення соціальних виплат припинив призначення субсидії з 01.05.2017 року. Були виписані повідомлення про припинення призначення субсидії. Дані повідомлення не оформлені, не зареєстровані та не надіслані громадянам, відповідно до правил діловодства в управлінні. Відповідно, громадяни не були належним чином повідомлені про факт зупинення дії субсидії та не скористалися своїм законним правом на отримання субсидії (а.с. 97).

Вищевказані порушення, також, зазначені у Висновку від 07 лютого 2018 року «Про наявність у діях начальника відділу з призначення соціальних виплат Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для її притягнення до дисциплінарної відповідальності», що є невиконанням вимог посадових обов`язків, які визначені Положенням про відділ з призначення соціальних виплат, порушення вимог Типової інструкції з діловодства від 10 листопада 2011 року №1242 та Інструкції з діловодства УСЗН Миронівської РДА (а.с. 99-100).

Відповідно до Витягу з наказу Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області від 14 лютого 2018 року №16-0, ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани (а.с. 11).

Зокрема, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності стало невиконання вимог пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. №848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування втрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" (зі змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року за №300 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України»), невиконання вимог посадових обов`язків, які визначені положеннями про відділ призначення соціальних виплат, порушення вимог Типової інструкції з діловодства від 10 листопада 2011 року №1242 та Інструкції з діловодства УСЗН Миронівської РДА.

Згідно пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування втрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" від 21.10.1995 р. №848 (в редакції, чинній на, час виникнення спірних правовідносин), у разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг, загальна сума якої перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (у тому числі до винесення рішення судом), субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору.

Таким чином, колегія суддів зазначає, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення повинен здійснити інформування особи про не призначення субсидії на наступний період через наявність простроченої понад два місяці заборгованості з оплати послуг. Залежно від своєчасності такого інформування, особа має можливість реалізувати своє право на надання документального підтвердження сплати заборгованості та отримання субсидії на наступний період.

Відповідно до п.п. 4-5 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1242 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), організація діловодства в установах покладається на їх структурні підрозділи (департаменти, управління, відділи, сектори) діловодства (документаційного забезпечення), загальні відділи, канцелярії тощо (далі - служба діловодства).

Згідно пункту 4 Типової інструкції №1242, за зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні інших документів, а також організацію діловодства та зберігання документів у структурних підрозділах установи відповідають їх керівники.

Аналогічного змісту норма також закріплена в абз. 2 пункту 4 Інструкції з діловодства в управлінні соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації (а.с. 145).

Разом з тим, як встановлено у Висновку від 07 лютого 2018 року, повідомлення про припинення призначення субсидії не були оформлені, зареєстровані та надіслані громадянам, відповідно до правил діловодства в управлінні. Позивач не проконтролювала, не організувала, не скоординувала роботу відділу та не здійснила перевірку правильності опрацювання документів.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 було порушено норми пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування втрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива", а також, вимоги Типової інструкції з діловодства від 10 листопада 2011 року №1242 та Інструкції з діловодства УСЗН Миронівської РДА.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 19.09.2006 року № 345 затверджена Інструкція щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги (далі - Інструкція №345).

Відповідно до п. 3.1 вищевказаної Інструкції, підготовка документів для призначення соціальної допомоги та її розрахунок проводяться в терміни, які забезпечують прийняття рішення про призначення соціальної допомоги, але не пізніше 10 днів з дня прийняття заяви та всіх необхідних документів.

Згідно п. 3.3 Інструкції №345, протягом одного робочого дня спеціаліст з прийому формує особову справу (при першому зверненні) або підшиває (укладає у швидкозшивач) отримані документи до існуючої особової справи (при повторних зверненнях) та передає комплекти особових справ і прийнятих заяв та документів головному спеціалісту з прийому, який в Журналі реєстрації приймання заяв і документів для призначення усіх видів соціальної допомоги спеціаліста робить відмітку (дата та підпис) щодо прийняття такого комплекту. Передача особових справ головному спеціалісту з прийому супроводжується Реєстром.

В силу пункту 5.1 Інструкції №345, надання соціальної допомоги припиняється та поновлюється у випадках, передбачених відповідними нормативно-правовими актами, а також згідно із заявою отримувача допомоги.

Пунктом 5.2 Інструкції №345 передбачено, що рішення про припинення чи поновлення виплати соціальної допомоги оформлюється протоколом та затверджується підписом начальника Управління або іншої особи, якій надано таке право, датою та скріплюється печаткою Управління на протоколі.

Так, матеріали справи свідчать, що, відповідно до Висновку від 07 лютого 2018 року, позивач створила протоколи неіснуючої комісії без свого підпису, в яких були зазначені підписи начальника управління, головного спеціаліста, провідного спеціаліста, які були подані на підпис заступнику начальника УСЗН Запорожцю В.І., однак, були повернені, у зв`язку з тим, що комісії про призначення субсидії в управлінні не існує.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про правомірність дій та рішень відповідача щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, кваліфікованого, як невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Зокрема, вказане виявилось у невиконанні вимог посадових обов`язків, які визначені Положенням про відділ соціальних виплат, порушення вимог Типової інструкції з діловодства від 10 листопада 2011 року №1242, Інструкції з діловодства в управлінні соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації та пункту 14 Постанови Кабінету Міністрів України №848 від 12 жовтня 1995 року.

Щодо посилання апелянта на те, що на керівника управління покладається обов`язок щодо організації діловодства, колегія судді зазначає, що, відповідно до абз. 2 пункту 4 Інструкції з діловодства в управлінні соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації, за зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні інших документів, а також, організацію діловодства та зберігання документів структурних підрозділів управління відповідають їх керівники.

Таким чином, колегія суддів вважає, що саме позивач була відповідальна за організацію діловодства у відділі з призначення соціальних виплат Управління соціального захисту населення Миронівської районної державної адміністрації Київської області.

Стосовно посилання апелянта на ту обставину, що положення Типової інструкції з діловодства від 10 листопада 2011 року №1242 втратили чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55, колегія суддів зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин, зокрема, під час припинення виплати субсидії громадянам, положення Типової інструкції №1242 були чинними та мали виконуватися позивачем.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому, підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Мельничук В.П.

Федотов І.В.

Повний текст постанови виготовлено 10.03.2020 року.