Справа № 464/1223/20
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №464/1223/20
пр № 2-а/464/65/20
У Х В А Л А

10 березня 2020 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Мичка Б.Р.

справа № 464/1223/20

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач інспектор ВБДР УПП у Львівській області ДПП Сташкевич Андрій Михайлович

вимоги: скасування постанови про адміністративне правопорушення

Обставини справи

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить скасувати постанову серії ДП 18 № 449581 від 21 лютого 2020 року про накладення адміністративного штрафу у розмірі 340 грн; визнати протиправною та скасувати вимогу про погодження шлагбауму в органах Національної поліції № 236 від 21 лютого 2020 року.

Висновки та мотиви суду

Відповідно до ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Статтею 20 КАС України встановлені правила розмежування предметної підсудності адміністративних судів. Так відповідно до частини 1 даної статті місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову позивач в першій позовній вимозі оскаржує постанову відповідача серії ДП 18 № 449581 від 21 лютого 2020 року про накладення адміністративного штрафу у розмірі 340 гривень. В другій позовній вимозі позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу про погодження шлагбауму в органах Національної поліції № 236 від 21 лютого 2020 року.

На підставі матеріалів адміністративного позову суддя приходить до висновку, що перша позовна вимога про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення підсудна місцевому загальному суду як адміністративному суду, а друга позовна вимога, як така, що не визначена у частині 1 статті 20 КАС України, тобто підсудна окружному адміністративному суду.

Відповідно до ч.3 ст.21 КАС України, якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

Виключна підсудність адміністративних справ встановлена ст.27 КАС України. Частиною 3 цієї статті визначено, що правила виключної підсудності застосовуються до окремих категорій адміністративних справ, визначених цим Кодексом.

Так, особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ встановлюються главою 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності віднесені даним Кодексом до окремих категорій термінових адміністративних справ та визначені статтею 286.

У відповідності до частини 1 даної статті, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, суд приходить до висновку, що у поданій позовній заяві порушено правила об`єднання позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Згідно із п.6 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Оскільки ч.5 ст.172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачена пряма заборона щодо об`єднання позовних вимог з виключною підсудністю різним судам, тому відсутні підстави для застосування положень ч.6 ст.172 КАС України про роз`єднання позовних вимог, позаяк в силу абзацу 2 статті 6 статті 172 КАС України це призведе до порушення виключної підсудності позовних вимог і до розгляду справи неналежним судом, та, як наслідок, може негативно вплинути на реалізацію конституційних прав позивача.

Вищенаведене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/189/19 (провадження № 11-462заі19)

Відтак, з урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід повернути позивачу у відповідності до п.6 ч.4 ст.169 КАС України.

Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.172, 243, 248, 256, 286, 293-297 КАС України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП у Львівській області ДПП Сташкевича Андрія Михайловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень КАС України.

Суддя Б.Р.Мичка