Справа № 280/6551/19
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 березня 2020 року Справа № 280/6551/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до 1. Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б)

2. Державної казначейської служби України (01601, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. 6)

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач 1) та до Державної казначейської служби України (далі - відповідач 2), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною відмову відповідача 1 щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати відповідача 1 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 07.11.2019 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

стягнути з відповідача 2 на користь позивача 5000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої їй внаслідок протиправних дій відповідача 1, за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку;

стягнути з відповідача 1 на користь позивача сплачений судовий збір за подання до суду позовної заяви.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 має стаж роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За таких обставин, відмову відповідача 1 у призначенні пенсії з мотивів відсутності її посади «контролер у виробництві чорних металів» у Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 N 202, вважає протиправною та вказує, що вказаний список не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Зазначає, що займана нею посада передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, а отже вона має право на призначення пільгової пенсії, незалежно від досягнення певного віку. Крім того вказує про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, оскільки протиправні дії відповідача 1 призвели до її моральних страждань. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 02.01.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №280/6551/19.

Відповідач 1 позов не визнав, надав відзив, в якому зазначає, що загальний страховий стаж позивача становить 35 р. 0 міс. 25 дн., з яких стаж роботи на пільгових умовах за Списком №2 - 34 р. 2 міс. 14 дн., а вік ОСОБА_1 на момент звернення із заявою про призначення пенсії становить 50 р. 6 міс. Вказує, що Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 N 202, визначено перелік посад для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, посада «контролер у виробництві чорних металів (на розливанні, виплавці сталі)» вищевказаним списком не передбачена, а отже у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також вказує, що право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 позивач набуде у віці 54 р. 6 міс. Звідси, вважає необґрунтованими позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди. У задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач 2 позов не визнав, надав відзив, в якому зазначає, що позивачем не надано доказів заподіяння їй моральної шкоди. У задоволенні позову просить відмовити.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

07.11.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Хортицького відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр)) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (Хортицького відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр)) від 18.11.2019 №989/02.7 позивачу відмовлено у призначенні пенсії з мотивів того, що п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах за наявності відповідного страхового стажу мають жінки, зокрема 1969 року народження, після досягнення віку 54 р. 6 міс. Проте, вік позивача на дату звернення із заявою становить 50 р. 6 міс.

ОСОБА_1 через представника подано скаргу до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яку, згідно листа від 26.11.2019 №2822/К-9, передано на розгляд Хортицького відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр).

Відповідно до листа відповідача 1 від 16.12.2019 №3029/З-9 Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 N 202, яким визначено перелік посад для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», посада «контролер у виробництві чорних металів (на розливанні, виплавці сталі)» не передбачена, а отже у позивача відсутнє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зазначено, що позивач набуде право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 з 06.11.2023.

Не погоджуючись із відмовою у призначенні пенсії, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.

Розглядаючи справу по суті, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року.

Аналогічні приписи містить п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Аналогічні приписи містить ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №383), визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

Судом встановлено, що відповідно до записів у трудовій книжці позивача ОСОБА_1 з 24.07.1987 по теперішній час працює на посаді контролера у виробництві чорних металів на розливі сталі 4 розряду на ПАТ «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь».

При цьому, посада «контролери у виробництві чорних металів, зайняті на гарячих ділянках робіт» передбачена як Списком №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, праця на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовам і у пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 (розділ IV, підрозділ 2а), Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників із шкідливими і важкими умовами праці, занятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10 (розділ ІІІ, підрозділ 2 а, код 2040200а-12942, позиція 3.2а), так і Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461 (розділ ІІІ, підрозділ 2).

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 N 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

При цьому, вказаним списком посада «контролер у виробництві чорних металів» не передбачена.

Фактично, позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що Список, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 N 202, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки розроблений на виконання положень статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ, а не ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

Водночас, стаття 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ та ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV мають абсолютно ідентичні приписи.

Крім того, у ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV міститься посилання на список робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, а Список, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 N 202 містить перелік робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, при цьому є чинним.

Суд наголошує, що наявність професії позивача у Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, дає їй право на пільгове пенсійне забезпечення, але за умови досягнення віку 54 роки 6 місяців. Проте, на момент звернення до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії, ОСОБА_1 такого віку не досягла.

Разом із тим, право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV у позивача відсутнє, оскільки її посада не передбачена Списком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 N 202.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Звідси, позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача 1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також не підлягають задоволенню і вимоги до відповідача 2 про відшкодування моральної шкоди, як похідні від основних вимог про визнання протиправною відмову відповідача 1 щодо призначення позивачу пенсії та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 11.03.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко