Справа № 640/3631/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 березня 2020 року місто Київ №640/3631/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовомОСОБА_1
до про Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк», в якій просить суд зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Дельта Банк» включити до переліку рахунків Акціонерного товариства «Дельта Банк», за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, інформацію про ОСОБА_1 , яка має право на відшкодування коштів за договором банківського вкладу №008-15843-190215 від 19.02.2015, відповідно до якого вона розмістила в Акціонерному товариству «Дельта Банк» депозит в сумі 10 000,00 доларів США та подати такий перелік до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2020, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначено аналогічні причини пропуску строку звернення до суду, які були викладені в позовній заяві.

Так, в обґрунтування строків звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів позивач посилається на те, що вперше останній був обізнаний про порушення свого права з відповідного листа від відповідача.

Також, позивач у своїй заяві про усунення недоліків зазначає, що міг дізнатися набагато раніше про порушене право якщо б таке порушення було наслідком окремого рішення, правового акта відносно позивача. Але такого спеціального чи загального акта, рішення суб`єкта владних повноважень не приймалось. Порушення прав позивача сталося через невиконання відповідачем передбачених законом функцій.

Відтак, дослідивши матеріали справи та заяву позивача про усунення недоліків позовної заяви, а саме щодо обгрунтування строків звернення з даним позовом, суд зазначає наступне.

Як вбачається із офіційної інтернет-сторінки Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тимчасова адміністрація в публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" запроваджена рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.10.2015 №181, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 №181 "Про початок процедури ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Відповідно до статті 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23.02.2012 №4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку (частина перша). Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню (частина друга).

Частиною першою статті 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з частиною другою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час виникнення права у позивача на відшкодування коштів за вкладом) для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Аналогічна за змістом норма передбачена статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), «право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...».

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

При цьому, дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

У справі «Пономарьов проти України» Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Отже, позивач міг та повинен був дізнатись про порушення своїх прав, інтересів після спливу строку, визначеного статтею 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо початку здійснення виплат. Відтак суд вважає помилковими доводи позивача в заяві про усунення недоліків, що останній зміг дізнатися про порушене право лише після отримання відповідного листа від відповідача.

Відтак так, наведені доводи неприймаються судом до уваги, оскільки є наведене лише спробою поновити строк звернення до суду, який пропущений без поважних причин.

Так, процесуальний закон пов`язує обізнаность сторони із спірними правовідносинами з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на встановлені обставини, ненадання позивачем доказів на підтвердження обставин, зазначених в заяві на усунення недоліків, відсутності інших доводів та доказів щодо поважності пропущення позивачем строку звернення до суду, слід дійти висновку про пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду без поважних причин.

Згідно з частиною третьою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про пропущення позивачем строку звернення до суду, поважних причин пропуску судом не встановлено, позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву ОСОБА_1 .

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачеві разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

3. Довести до відома позивача, що у відповідності до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.