Справа № 240/367/20
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Житомир справа № 240/367/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Недашківська Н.В . ,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Остапчука В.О.,

представника відповідповідача - Голобородого Ю.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " №1640 від 17.12.2019;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №269 о/с від 28.12.2019 про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;

визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 6 о/с від 10.01.2020 "Про внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області №269 о/с від 28.12.2019" в частині дати звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;

поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Чуднівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначив, що підставою для притягнення його до відповідальності та звільнення стали висновки службового розслідування, якими ніби то встановлено керування транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв, а також приховування обставин скоєння тяжкого злочину - дорожньо-транспортної пригоди у наслідок якої загинула людина, що у свою чергу не сприяє швидкому , якісному розслідуванню кримінального провадження, а тим самим перешкоджає встановленню істини по справі. Разом з тим, вказує, що висновки службового розслідування не відповідають дійсності, є хибними, по кримінальному провадженню за фактом ДТП він є свідком, досудовому розслідуванню не перешкоджає. На час проведення службового розслідування та винесення наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності перебував на лікарняному. Крім того, на час винесення спірних наказів вина його у вчиненні правопорушення за ст.130 КУпАП та ДТП доведена не була у встановленому законом порядку. Отже, вважає звільнення його неправомірним.

Ухвалою від 30.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 24.02.2020.

20.02.2020 відповідачем подано відзив на позов. У відзиві зазначено, що відповідач за наслідками службового розслідування обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях позивача вчинку, який слугує підставою для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

В судовому засіданні оголошено перерву до 04.03.2020 .

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача про позову заперечували з підстав, викладених у письмовому відзив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив службу в поліції на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Чуднівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, на яку був призначено наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 23.12.2016.

Наказом начальника ГУНП в Житомирській області "Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії" №1536 призначено службове розслідування за фактом можливої причетності капітана поліції ОСОБА_1 до ДТП, яка мала місце 06.12.2019 у м.Чуднів. (а.с.10-13)

За результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування від 16.12.2019, яким за грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18, пунктів 1, 2, 3, 4, 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", в частині неухильного дотримання законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, поваги та охорони честі держави, гідного несення високого звання поліцейського, гідного і чесного поводження в позаслужбовий час, ігнорування вимог керівництва НПУ та ГУНП, відсутність почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, вчинення негідної поведінки проти інтересів служби, що суперечить покладеним на поліцейського обов`язків, підриває довіру до нього, як носія влади, що призводить до підриву авторитету державного органу, порушення розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у керуванні транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв, а також приховування обставин скоєння тяжкого злочину - дорожньо-транспортної пригоди унаслідок, якої загинула людина, що у свою чергу не сприяє швидкому, якісному розслідуванню кримінального провадження, а тим самим перешкоджає встановлення істини по справі, за вказаним фактом, комісія рекомендувала застосувати до начальника сектору реагування патрульної поліції № З Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. (а.с.17-31)

На підставі висновків службового розслідування, наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1640 від 17 грудня 2019 року "Про застосування дисциплінарних стягнень" ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з служби в поліції.

Наказ "Про застосування дисциплінарних стягнень" реалізований наказом начальника Головного управління Національної поліції в Житомирській області №269 о/с від 28 грудня 2019 року, яким капітана поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції з посади начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Чуднівського - відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області на підставі п. 6 ч.1 ст.77 (в порядку дисциплінарного стягнення) Закону України "Про Національну поліцію", з 31.12.2019. (а.с.15)

10.01.2020 наказом № 296 о/с начальник Головного управління Національної поліції в Житомирській вніс зміни до наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Чуднівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області в частині звільнення не з 31.12.2019, а з 04.01.2020. Підстава: заява ОСОБА_1 та листок непрацездатності від 03.01.2020. (а.с.16)

Позивач вважає його звільнення неправомірним, тому звернувся до суду.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних позивачем наказів про звільнення зі служби за вчинення дисциплінарного проступку, суд виходить з того, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію" визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3)сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У відповідності до п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у ст. 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у ст. 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони

При цьому, п.6 та 10 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає дві самостійні підстави для звільнення зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №269 о/с від28.12.2019 відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 (у зв"язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) капітана поліції ОСОБА_1 .

Підставою для видачі наказу по особовому складу став наказ Головного управління Національної поліції у Житомирській області від 17.12.2019 №1640, яким капітана поліції ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з служби в поліції.

Отже, для встановлення правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, необхідно дослідити чи були правові підстави для винесення наказу про застосування до капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, що є крайнім видом дисциплінарного стягнення.

Як слідує, з наказу №1640 такий винесено за грубе порушення службової дисципліни, невиконання вимог ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18, пунктів 1, 2, 3, 4, 14 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", в частині неухильного дотримання законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, поваги та охорони честі держави, гідного несення високого звання поліцейського, гідного і чесного поводження в позаслужбовий час, ігнорування вимог керівництва НПУ та ГУНП, відсутність почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, вчинення негідної поведінки проти інтересів служби, що суперечить покладеним на поліцейського обов`язків, підриває довіру до нього, як носія влади, що призводить до підриву авторитету державного органу, порушення розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у керуванні транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв, а також приховування обставин скоєння тяжкого злочину - дорожньо-транспортної пригоди унаслідок якої загинула людина, що у свою чергу не сприяє швидкому, якісному розслідуванню кримінального провадження, а тим самим перешкоджає встановлення істини по справі, за вказаним фактом.

Підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стали результати службового розслідування за фактом можливої причетності капітана поліції ОСОБА_1 до ДТП, яка мала місце 06.12.2019 у м.Чуднів.

Не погоджуючись з винесенням спірних наказів, позивач вказує на відсутність факту доведення його вини у скоєні проступку у встановленому законом порядку, доказів перешкоджання слідству та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння.

Заперечуючи проти позову представник відповідача посилався на те, що притягненню до дисциплінарної відповідальності слугував факт порушення позивачем вимог ст. 7 Дисциплінарного статуту, ст.ст. 8, 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції.

Суд критично оцінює такі доводи відповідча, з огляду на таке.

Згідно з ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Отже, у разі вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, перед накладенням дисциплінарного стягнення, з метою з"ясування всіх обставин вчинення такого проступку, наявності вини, керівник призначає службове розслідування, про що видає наказ.

При цьому, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Складові цього поняття тісно пов`язані з морально-етичними нормами.

Отже, вчинки, що дискредитують працівників поліції та власне органи Національної поліції, пов`язані насамперед з низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Тому під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника , що мають бути доведені у визначеному порядку.

Як слідує з матеріалів справи, висновок про наявність в діях позивача вчинку, який слугував підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення був зроблений за результатами службового розслідування проведеного за фактом можливої причетності капітана поліції ОСОБА_1 до ДТП, яка мала місце 06.12.2019 у м.Чуднів.

Так, згідно висновків службового розслідування встановлено, що 06.12.2019 близько 20.40 невстановлений водій, керуючи автомобілем марки "Volkswagen Т5", темного кольору, рухаючись по вул. Соборній у м. Чуднів, від с. Вільшанка у напрямку центру міста, поблизу будинку № 54, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив наїзд на велосипедиста, як у подальшому встановлено - ОСОБА_2 . Після чого, зловмисник залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події.

У ході проведених першочергових оперативно-розшукових заходів встановлено, що дорожньо-транспортна пригода скоєна за участі автомобіля марки "Volkswagen Т5", синього кольору, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно даних Інформаційної інтегровано-пошукової системи МВС України, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 06.12.2012 належить ОСОБА_3 та перебуває у користуванні її сина - начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Чуднівського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 .

Однак, 07.12.2019 перебуваючи у Чуднівському відділенні поліції капітан поліції ОСОБА_1 свою причетність до скоєння ДТП категорично заперечив, місцезнаходження автомобіля марки "Volkswagen Т5", номерний знак НОМЕР_1 , яким користується, повідомити відмовився та відмовився від повідомлення про місце свого перебування на момент ДТП та обставин отримання автомобілем механічних пошкоджень характерних для ДТП.

З даного приводу службовим розслідуванням установлено, що 06.12.2019, перебуваючи поза службою капітан поліції ОСОБА_1 упродовж дня знаходився у с. Карпівці Чуднівського району на території сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Спілка хмелярів та пивоварів", де ремонтував трактор марки .

З відео з камер зовнішнього відео нагляду території СТОВ "Спілка хмелярів та пивоварів" установлено, що капітан поліції ОСОБА_1 заїхав на територію підприємства 06.12.2019 о 11.40, а залишив о 20.25.

Згідно показів головного інженера СТОВ "Спілка хмелярів" ОСОБА_4 , ОСОБА_1 запропонував усім разом пообідати та вжити алкоголь, на що присутні погодились та вжили близько 100 грам горілки кожен. Територію ОСОБА_1 покинув увечері на автомобілі марки "Volkswagen Т5", синього кольору, до якої сідав сам.

Відповідно до показів місцевого жителя ОСОБА_5 , який 06.12.2019 близько 20.40, рухаючись на автомобілі до м. Чуднів його обігнав автомобіль марки "Volkswagen", синього кольору, водій якого рухався з порушенням Правил дорожнього руху таповедінка водія автомобіля марки "Volkswagen" могла свідчити про перебування останнього у стані сп`яніння. У зв`язку із чим він зателефонував на спецлінію "102" та повідомив про вказаний факт.

Громадянка ОСОБА_6 , у якої виявили автомобіль пояснила, що у ніч з 06.12.2019 на 07.12.2019 до неї звернулася невідома особа, яка представилась від товариша її сина та попросила ключі від гаража, щоб поставити автомобіль. ОСОБА_7 зазначеної громадянки підтвердив, що ключі брала ОСОБА_8 - дружина ОСОБА_1 , яка від дачі пояснень відмовилась.

За фактом скоєння ДТП 07.12.2019 внесені відомості до ЄДРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

За результатами службового розслідування зроблено висновок, що капітан поліції ОСОБА_1 , достеменно володіючи інформацією про причини та обставини дорожньо-транспортної пригоди, повідомляти їх працівникам поліції категорично відмовився, що може свідчити про безпосередню його участь у дорожньо-транспортній пригоді та свідоме ухилення від відповідальності. Крім того, будучи поліцейським та володіючи інформацією про місце знаходження автомобіля марки "Volkswagen Т5", номерний знак НОМЕР_1 , що має відношення до ДТП, місце його перебування не вказав. Така поведінка капітана поліції ОСОБА_1 суперечить загальним принципам, встановленим для працівників поліції.

Отже, з висновків службового розслідування слідує, що такі фактично ґрунтуються на ймовірній участі у ДТП ОСОБА_1 та ухиленні від допомоги органам досудового розслідування.

Разом з тим, досліджуючи наявність підстав для застосування до відповідача крайнього заходу дисциплінарного стягнення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України, ч.2 ст.2 Кримінального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

На час проведення службового розслідування у матеріалах службової перевірки була відсутня будь яка інформація про обставини ДТП та про статус позивача у даному кримінальному провадженні .

За матеріалами службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено особу, яка скоїла дорожньо-транспортну пригоду, та прийнято рішення, що позивач приховує обставини скоєння злочину та достеменно володіє інформацією про причини та обставини ДТП, про які відмовився повідомити співробітникам поліції.

Разом, з тим, матеріали справи свідчать, що під час відібрання пояснень у ОСОБА_1 дані питання, що стосуються розслідуваного ДПТ йому не задавались, тому незрозумілими є доводи відповідача про ухилення від допомоги слідству.

В судовому засіданні був досліджений диск відеозапису зовнішнього відео нагляду території СТОВ "Спілка хмелярів та пивоварів", з якого вбачається, що об 11.40 на територію заїхав автомобіль марки "Volkswagen Т5" та виїхав о 20.25.

Позивачем в судовому засіданні не заперечувався факт перебування того дня і у вказаний час на території СТОВ "Спілка хмелярів та пивоварів".

Однак, будь яких інших обставин надане відповідачем відео не містить, як не містить і доказів перебування позивача у стані алкогольного сп"яніння.

Відповідно до п.1 ст.19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, тендерної чи іншої нетерпимості.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Отже, нетверезий стан працівника може бути підтверджений як медичним висновком, так і іншими видами доказів.

Посилання відповідача на пояснення ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 , як підтвердження вживання алкогольних напоїв, суд оцінює критично, оскільки такі особи чітко не підтверджують факт вживання алкогольних напоїв позивачем та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп"яніння.

Більш того, згідно висновку результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп"яніння чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 07.12.2019 у позивача ознак алкогольного сп"яніння не виявлено. (а.с.31)

У матеріалах розслідування є письмові пояснення ОСОБА_5 , які вказують лише на його припущення про те, що можливо водій невідомого йому автомобіля перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд відмічає, що у разі наявності ознак перебування у стані алкогольного сп"яніння, на позивач повинен був бути притягнутий до відповідальності ст. 130 КУпАП, докази чого у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, матеріали службового розслідування не місять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження перебування позивача у стані алкогольного сп"яніння під час керування транспортним засобом.

Також, посилання відповідача на наявну у матеріалах справи довідку, складену за фактом можливої причетності капітана поліції ОСОБА_1 до ДТП, суд до уваги не приймає, оскільки така не містить ні підпису, ні прізвища та посади особи, що її склала. (а.с.80)

Крім того, суд немає можливості встановити зміст наданих письмових пояснень на а.с.104,112, та надати їм відповідну оцінку через нерозбірливість почерку особи, що їх відібрала, тому їх до уваги не приймає.

З урахуванням викладених обставин, в ході службового розслідування не знайшли свого підтвердження факт керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом після вживання алкогольних напоїв та порушення Закону України " Про Національну поліцію", оскільки відповідачем не надано до матеріалів службового розслідування жодних належних та допустимих доказів реального існування обставин, викладених у висновку службового розслідування.

Тобто, відповідачем не виявлено та не надано доказів тому, що позивач вчинив вчинки, якими можна було б надати відповідну оцінку на предмет підриву авторитету працівників поліції.

В наказі відповідач вказує, що позивач порушив ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", в частині неухильного дотримання законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність поліції, поваги та охорони честі держави, гідного несення високого звання поліцейського, гідного і чесного поводження в позаслужбовий час, ігнорування вимог керівництва НПУ та ГУНП, відсутність почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, вчинення негідної поведінки проти інтересів служби, що суперечить покладеним на поліцейського обов`язків, підриває довіру до нього, як носія влади, що призводить до підриву авторитету державного органу, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179.

Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: п. 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; п.2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; п.6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; п. 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до п. 1,2 ч. 1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Проте, в чому саме полягало порушення позивачем наведених норм відповідач в ході службового розслідування не довів.

Сам факт внесення відомостей до ЄРДР та наявність кримінального провадження не може бути розцінений як дискредитація авторитету Національної поліції та підставою для звільнення зі служби в поліції.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час вирішення питання про те, чи було звільнення, як захід дисциплінарного впливу пропорційним до вчиненого порушення, суд має врахувати, зокрема, характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

З урахуванням правової позиції, викладеній у постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11.03.2014 у справі №21-13а14, суд при розгляді кожної справи про застосовування дисциплінарних стягнень повинен враховувати фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. За наявності підстав для звільнення в порядку дисциплінарного стягнення та з урахуванням інших даних про особу така особа може бути звільнена.

Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, в ході службового розслідування обставини вчинення порушення вимог законодавства позивачем не з`ясовані, вина позивача не доведена, а фактичні докази на підтвердження порушення службової дисципліни позивачем в матеріалах службового розслідування відсутні.

Ні матеріали службового розслідування, ні інші доводи відповідача, не доводять наявності в діях позивача фактів та обставин, які б можна було розцінити як порушення позивачем службової дисципліни чи "Правил етичної поведінки поліцейських".

Враховуючи те, що відповідачем не доведено суду правомірності застосування до позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення, чим порушено принцип обґрунтованості, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №1640 від 17.12.2019 в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції підлягає скасуванню як протиправний.

Як, наслідок, підлягає скасуванню і наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №296 від 28.12.2019 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, яким реалізовано наказ №1640 від 17.12.2019, відтак і наказ № 6 о/с від 10.01.2020 "Про внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області №269 о/с від 28.12.2019", а порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення його на посаді, з якої був звільнений з 05.01.2020.

Згідно ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок №260).

Таким чином, при розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу підлягають застосуванню положення Порядку №260.

Так, пунктом 9 Порядку №260 визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Пункт 6 розділу ІІІ Порядку №260 передбачає, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

З довідки про доходи 230/29/01-202 від 19.02.2020, наданої Головним управлінням Національної поліції в Житомирській області вбачається, що середньоденний заробіток позивача, виходячи з виплат за два останні календарні місяці, що передують місяцю звільнення позивача, становив 387,15 грн. Враховуючи тривалість вимушеного прогулу позивача до дня постановлення рішення у справі, яка становить 60 календарних днів, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 23229,00 грн. грн., які належить стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Щодо клопотання про стягнення понесених судових витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 цієї ж статті визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Частиною 5 цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Разом з тим, жодного доказу на підтвердження понесених позивачем витрат у матеріалах справи не міститься. Ордер про надання правової допомоги не є доказом понесення витрат на правничу допомогу позивачем.

З огляду на вказане та недостатність безспірних доказів, які б підтверджували понесені позивачем витрати у даній справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх відшкодування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 9,77,90,242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов задовольнити .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 " №1640 від 17.12.2019.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №269 о/с від 28.12.2019 про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 6 о/с від 10.01.2020 "Про внесення змін до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області №269 о/с від 28.12.2019" в частині дати звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .

Поновити капітана поліції ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Чуднівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий Бульвар, 5/37, м.Житомир, 10008, ) з 05.01.2020.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий Бульвар, 5/37, м.Житомир, 10008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 23229,00 грн. (двадцять три тисячі двісті двадцять дев"ять гривень) середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 05.01.2020 по 04.03.2020.

Постанову в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Чуднівського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області та стягнення з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.

У стягненні судових витрат з Головного управління Національної поліції в Житомирській області відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос

Повне судове рішення складене 12 березня 2020 року