Справа № 540/57/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/57/20

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Собчук Є.В.,

за участю:

представника позивача - Оніщенко В.І.,

представників відповідача - Ляшенко І.М., Калугіна Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області про зобов`язання змінити підставу звільнення, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за весь час затримки виплати належних звільненому працівникові сум,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправним зазначення відповідачем підставу для звільнення - угоду сторін (п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України) та зобов`язати внести зміни до розпорядження голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області від 06.12.2019 р. № 27-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 ", зазначивши підставу для звільнення - припинення повноважень посадової особи (п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України); стягнути з відповідача вихідну допомогу у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток відповідно до норм ст.44 КЗпП України, а саме у сумі 146778 грн.; стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати належних звільненому працівникові сум у розмірі 13295 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 02.06.2017 р. перебував на посаді першого заступника голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області. Розпорядженням Президента України від 22.11.2019 р. № 412/2019-РП на посаду голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області призначено ОСОБА_2 , у зв`язку з чим відповідно до положень ст.10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" позивач 28.11.2019 р. звернувся до голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області ОСОБА_2 із заявою щодо припинення повноважень на посаді першого заступника голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області. Розпорядженням голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області від 06.12.2019 р. № 27-ОС звільнено ОСОБА_1 , проте незаконно визначено підставу для звільнення п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України "за угодою сторін", замість належного - п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України "припинення повноважень посадової особи" та не виплачено вихідну допомогу у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток за ст.44 КЗпП України. Вважає, що вказаними діями порушено його права та гарантії, передбачені законодавством про працю та щодо отримання вихідної допомоги.

Ухвалою від 11.01.2020 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач усунув недоліки позовної заяви і ухвалою від 27.01.2020 р. у справі відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання на 24.02.2020 р. на 13:00 год.

13.02.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що ст.41 КЗпП України регламентує додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника, а звільнення заступника голови районної державної адміністрації на підставі ст.10 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" не є звільненням з ініціативи власника. Крім того, при звільненні з ОСОБА_1 проведений розрахунок усіх належних сум, у тому числі компенсацію за невикористані ним дні відпустки, а виплата вихідної допомоги при звільненні працівника за такими обставинами не передбачена законодавством.

20.02.2020 р. від відповідача надійшли доповнення до відзиву, в яких зазначає про неправильність розрахунку виплат, зазначених у позовній заяві.

Протокольною ухвалою від 24.02.2020 р. відкладено розгляд справи на 04.03.2020 р. на 13:00 год.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позову з вказаних у відзиві підстав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до розпорядження від 02.06.2017 р. № 26-ОС призначено на посаду першого заступника голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області.

Розпорядженням Президента України від 22.11.2019 № 412/2019-РП ОСОБА_2 призначено головою Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області.

28.11.2019 р. ОСОБА_1 на ім`я новопризначеного голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області подав заяву про припинення повноважень на посаді першого заступника голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України, керуючись ст.ст.6, 10, п.1 ч.1 ст.39, ч.1 ст.41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" головою Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області прийнято розпорядження від 06.12.2019 р. № 27-ОС "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Не погоджуючись з прийнятим розпорядженням в частині підстав звільнення, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Конституцією України визначені засади здійснення виконавчої влади в областях і районах місцевими державними адміністраціями, а також засади місцевого самоврядування, зокрема, в населених пунктах (села, селища, міста). Відповідні конституційні положення конкретизовані в Законах України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про місцеві державні адміністрації", "Про службу в органах місцевого самоврядування" тощо.

Виконавчу владу в областях і районах, містах Києві та Севастополі здійснюють місцеві державні адміністрації (ч.1 ст.118 Конституції України).

Організація, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій визначені Законом України "Про місцеві державні адміністрації" від 09.04.1999 р. № 586-XIV (далі - Закон № 586).

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.8 Закону № 586 встановлено, що місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій. Голови місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду Президентом України за поданням Кабінету Міністрів України на строк повноважень Президента України.

Пунктом 3 частини 1 статті 39 Закону № 586 передбачено, що голови місцевих державних адміністрацій, зокрема, призначають на посади та звільняють з посад своїх заступників, керівників структурних підрозділів відповідно до статей 10 та 11 цього Закону.

Так, ч.ч.2, 3 ст.10 Закону № 586 закріплено, що перший заступник та заступники голови обласної, районної державної адміністрації призначаються на посаду головою відповідно обласної, районної державної адміністрації за погодженням з Кабінетом Міністрів України. Перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій заявляють про припинення своїх повноважень новопризначеним головам місцевих державних адміністрацій у день їх призначення.

Отже, при формулюванні причин звільнення позивача не мають застосовуватися норми п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, оскільки, в даному випадку, на спірні відносини поширюються положення спеціального законодавства, а саме норми Закону № 586.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 14.02.2019 р. у справі № 824/395/16-а.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на те, що норми Закону № 586 не містить альтернативного вибору поведінки, перші заступники та заступники голів місцевих державних адміністрацій зобов`язані заявити про припинення своїх повноважень перед новопризначеним головою районної адміністрації в день його призначення, а тому перебування на вказаних посадах є строковим та залежить від призначення нового голови місцевої державної адміністрації.

З іншого боку, голова районної державної адміністрації наділений дискреційними повноваженнями, тобто сукупністю прав та обов`язків, які дають можливість самостійно на власний розсуд і в межах закону обрати один з кількох варіантів прийняття рішень: або про призначення на посаду першого заступника голови районної державної адміністрації або звільнення з такої посади.

Таким чином, звільнення першого заступника голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області з урахуванням вимог ст.10 Закону № 586 не є звільненням з ініціативи власника, а відтак такому звільненню не може передувати дотримання певного додаткового порядку припинення повноважень, які не передбачені спеціальним законом, як і не можуть надаватись додаткові гарантії, які спеціальним законом не передбачені.

Написання заяви про припинення повноважень є обов`язком посадової особи - першого заступника голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області в силу вимог ч.3 ст.10 Закону № 586 та пов`язане з настанням юридичного факту, а саме: звільненням з посади голови Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області та призначенням на посаду нового голови, наслідком чого є звільнення першого заступника голови з займаної посади. Тому у цьому випадку не відбувається припинення трудового договору на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

За таких обставин доводи позивача про необхідність зазначення підставою звільнення п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України є безпідставними.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум, то вони є похідними від вимог в частині внесення змін до розпорядження від 06.12.2019 р. № 27-ОС щодо підстав звільнення - з п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України на п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України. Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про помилковість тверджень позивача про необхідність зазначення підстави звільнення - п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, то і відсутні підстави для стягнення вихідної допомоги, так як ст.44 КЗпП України пов`язує таку виплату з підставою звільнення за п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, що в свою чергу свідчить і про відсутність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваного розпорядження діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для його прийняття, а тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Білозерської районної державної адміністрації Херсонської області (75000, Херсонська область, смт.Білозерка, вул.Свободи, 87, ) про зобов`язання змінити підставу звільнення, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за весь час затримки виплати належних звільненому працівникові сум.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10 березня 2020 р.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 106030000