Справа № 200/150/20-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 р. Справа№200/150/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати надбавки за інтенсивність праці в розмірі, визначеному в наказі від 18 жовтня 2019 року № 3280/1, та зобов`язання здійснити виплату надбавки за інтенсивність праці відповідно до наказу від 18 жовтня 2019 року № 3280/1.

Позовні вимоги ОСОБА_1 вмотивовані тим, що зменшення надбавки за інтенсивність праці з підстав обмеження асигнувань загального фонду державного бюджету не передбачено нормативно-правовими актами, а тому є протиправним.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано від відповідача документи.

03 лютого 2020 року до суду надійшли витребувані докази та відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що діючим законодавством встановлення надбавки за інтенсивність праці пов`язується з межами економії фонду оплати праці, а тому, враховуючи, що обсяг коштів фонду економії оплати праці у зв`язку з ліквідаційними процесами зменшився, зменшення розміру надбавки є правомірним.

18 лютого 2020 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує на те, що при прийнятті наказу від 18 жовтня 2019 року № 3280/1 про встановлення надбавки за інтенсивність праці відповідач був обізнаний про ліквідаційну процедуру, запроваджену відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року № 870, оскільки остання розпочата раніше наказу.

28 лютого 2020 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач акцентував увагу на тому, що станом на день прийняття наказу від 18 жовтня 2019 року № 3280/1 про встановлення надбавки за інтенсивність праці в Головному територіальному управлінні юстиції у Донецькій області не було запроваджено заходів, необхідних для ліквідації, зокрема, не здійснено перерозподілу кошторисних призначень. Такі заходи затверджені наказом від 25 жовтня 2019 року № 429/2.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18 жовтня 2019 року № 3280/1 передбачено виплату пропорційно відпрацьованому часу надбавки за інтенсивність праці у розмірі 230% до посадового окладу ОСОБА_1 за період роботи з 01 вересня по 31 грудня 2019 року (а. с. 8).

З підстав обмеженого залишку асигнувань загального фонду державного бюджету в грудні 2019 року наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 24 грудня 2019 року № 3875/1 визнано таким, що втратив чинність з 01 грудня 2019 року вищевказаний наказ про встановлення позивачеві надбавки за інтенсивність праці (а. с. 16).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26 грудня 2019 року № 3900/1 встановлено виплату пропорційно відпрацьованому часу надбавки за інтенсивність праці у розмірі 80% до посадового окладу ОСОБА_1 за період роботи з 01 по 28 грудня 2019 року (а. с. 8).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиплати за грудень 2019 року надбавки за інтенсивність праці в розмірі, визначеному в наказі від 18 жовтня 2019 року № 3280/1, протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до абзацу 8 пункту 14 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII керівники державної служби протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом у межах економії фонду оплати праці мають право встановлювати державним службовцям додаткові стимулюючі виплати відповідно до Положення про застосування стимулюючих виплат, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

У подальшому час дії вказаної норми було неодноразово продовжено, зокрема - до 31 грудня 2021 року згідно із Законом від 19 вересня 2019 року № 117-IX.

Пунктами 2, 3 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 15 (далі Положення № 15), встановлено, що керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці додаткові стимулюючі виплати. До додаткових стимулюючих виплат державним службовцям належать надбавки: 1) за інтенсивність праці; 2) за виконання особливо важливої роботи.

Приписи пунктів 6.2, 6.3 Положення про преміювання, надання матеріальної допомоги, встановлення надбавок працівникам Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, затвердженого наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 07 лютого 2019 року № 70/2, кореспондуються з пунктами 2, 3 Положення № 15.

Згідно з частиною першою статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

За змістом наведених норм встановлення державним службовцям стимулюючих виплат за інтенсивність праці є не обов`язком керівників державної служби, а правом, яке повинно реалізовуватись у межах бюджетних асигнувань, зокрема, економії фонду оплати праці.

Судом з`ясовано, що за період з 01 по 28 грудня 2019 року відповідачем проведено виплату ОСОБА_1 надбавки за інтенсивність праці у розмірі 80% до посадового окладу пропорційно відпрацьованому часу, встановленому згідно з наказом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 26 грудня 2019 року № 3900/1.

Зі змісту наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 24 грудня 2019 року № 3875/1 слідує, що цим наказом визнано таким, що втратив чинність з 01 грудня 2019 року, наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18 жовтня 2019 року № 3280/1.

Отже, оскільки виплату позивачеві надбавки за інтенсивність праці за період з 01 по 28 грудня 2019 року здійснено відповідно до наказів Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 3875/1 від 24 грудня 2019 року, № 3900/1 від 26 грудня 2019 року, які не є предметом судового розгляду у цій справі, а наказ № 3280/1 від 18 жовтня 2019 року втратив чинність з 01 грудня 2019 року, відповідачем не допущено протиправної бездіяльності в частині невиплати позивачеві надбавки за інтенсивність праці в розмірі, визначеному в наказі № 3280/1.

При цьому, судом враховано, що вищенаведеними правовими приписами Закону України «Про державну службу», Положення № 15 не гарантується право на певний розмір стимулюючих виплат.

Позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснити виплату надбавки за інтенсивність праці відповідно до наказу від 18 жовтня 2019 року № 3280/1 не підлягає задоволенню, оскільки цей наказ втратив чинність з 01 грудня 2019 року; крім того, ця вимога є похідною від вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо невиплати позивачеві надбавки за інтенсивність праці в розмірі, визначеному в наказі від 18 жовтня 2019 року № 3280/1.

Посилання позивача на статтю 58 Конституції України для доведення того, що наказ Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 3875/1 від 24 грудня 2019 року суперечить чинному законодавству з підстав недопустимості зворотної сили нормативно правових актів, суд вважає безпідставними, оскільки цей наказ не містить норм права, не розрахований на неодноразове та довгострокове застосування, а тому згідно з пунктами 18-19 частини першої статті 4 КАС України є індивідуальним актом, а не нормативно-правовим актом.

Крім того, це посилання, а також твердження позивача про вихід відповідача за межі компетенції при скасуванні надбавки за інтенсивність праці у розмірі 230% до посадового окладу ОСОБА_1 шляхом видання наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 3875/1 від 24 грудня 2019 року суд розцінює як такі, що виходять за межі обґрунтування фактично заявлених позовних вимог, тому що цей наказ не є предметом судового розгляду у справі.

З огляду на те, що в ході розгляду справи не підтверджено факту протиправної бездіяльності відповідача, оскільки невиплата позивачеві надбавки за інтенсивність праці в розмірі, визначеному в наказі Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 18 жовтня 2019 року № 3280/1, зумовлена скасуванням цього наказу, суд не вбачає підстав для виходу за межі заявлених позивачем позовних вимог та проведення оцінки правомірності наказів Головного територіального управління юстиції у Донецькій області № 3875/1 від 24 грудня 2019 року, № 3900/1 від 26 грудня 2019 року.

За таких обставин та міркувань, доводи ОСОБА_1 , викладені у позовній заяві та відповіді на відзив, є неспроможними.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

З огляду на неподання сторонами до суду доказів понесення судових витрат, підстави для проведення їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 255, 260, 262, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (, місцезнаходження: вул. Я. Мудрого, буд. 39, кв. 3, м. Краматорськ, Донецька область, 84313) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12 березня 2020 року.

Суддя Ю.М. Льговська