Справа № 520/8133/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.Справа № 520/8133/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., повний текст складено 22.10.19 року по справі № 520/8133/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Колос"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Колос", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 27.05.2019 №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення винесено всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

17 жовтня 2019 року рішенням Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Колос." до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкового повідомлення-рішення - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 27.05.2019 №2.

Стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства "Колос." сплачену суму судового збору в розмірі 9168 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскільки позивачем порушений граничний строк реєстрації податкових накладних/розрахунків. Посилаючись на викладені доводи вважає, що податкове повідомлення-рішення від 27.05.2019 №2 є правомірним та скасуванню не підлягає, а позовні вимоги є безпідставними.

Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачем було проведено документальну позапланову перевірку Приватного акціонерного товариства "Колос." з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо оподаткування податком на додану вартість за період з 01.01.2015 по 30.09.2018 року.

За результатами перевірки відповідачем було складено акт перевірки від 25.04.2019 №1431/20-40-14-02-07/30753688.

Податкове повідомлення-рішення від 27.05.2019 №2 винесено за наслідками несплати позивачем нарахованої суми неузгодженого грошового зобов`язання в рамках оскаржуваного в судовому порядку податкового повідомлення-рішення №2 від 25.02.2019.

Податкове повідомлення-рішення №2 від 25.02.2019 про відсутність складення позивачем та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 120-1.2 Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків, коригування на суму ПДВ в розмірі 1222507,00 грн. та, відповідно застосування штрафу в розмірі 611253,50 грн., винесено відповідачем на підставі Акту про результати документальної планової виїзної перевірки від 30.01.2019 №251/20-40-14-02-07/30753688 щодо дотримання позивачем податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки №251/20-40-14-02-07/30753688 від 30.01.2019 та винесеними на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями - позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до ДФС України, за результатами чого Рішенням ДФС України від 08.05.2019 №21123/6/99-99-11-04-01-25, скаргу позивача було задоволено частково, але, в тому числі, ППР №2 (форма ПН) від 25.02.2019 залишено без змін.

Позивач звернувся з позовною заявою до Харківського окружного адміністративного суду 23.05.2019 про скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Харківській області від 25.02.2019 №2, №2, №2, що дає підстави вважати зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями - відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України такими, що не підлягають сплаті/виконанню.

Додатково, надавши до суду першої інстанції позовну заяву, позивач листом від 23.05.2019 №288, повідомив ГУ ДФС у Харківській області про те, що грошові зобов`язання, визначення зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ та штрафні санкції, визначені податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Харківській області від 25.02.2019 №2, №2, №2 вважаються неузгодженими відповідно до положень ст. 56, ст. 57 Податкового кодексу України. Вказане повідомлення було отримано ГУ ДФС у Харківській області 24.05.2019 разом з копією наданої до Харківського окружного адміністративного суду позовної заяви, про що свідчить відбиток штампу канцелярії контролюючого органу.

Проте, незважаючи на непогодження податкового зобов`язання за ППР №2, відповідачем 27.05.2019 винесено нове податкове повідомлення-рішення №2 про відсутність складення позивачем та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 120-1.2. Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків, коригування на суму ПДВ в розмірі 1 222 507.00 грн. та, відповідно застосування повторного штрафу за те саме начебто порушення в розмірі 611253,50 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням ГУ ДФС у Харківській області №2 від 27.05.2019, позивач оскаржив його в адміністративному порядку до ДФС України, шляхом направлення 04.06.2019 відповідної скарги №305.

Одночасно з направленням скарги №305 від 04.06.2019 на ППР №2 від 27.05.2019, позивач повідомив відповідача письмово про її направлення листом №306 від 04.06.2019.

02.07.2019 за вх. №197 позивачем отримано рішення ДФС України від 26.06.2019 №29196/6/99-99-11-06-011-25 про продовження строку розгляду скарги на ППР ГУ ДФС у Харківській області від 27.05.2019 №2.

Рішенням ДФС України від 31.07.2019 №36483/6/99-99-11-06-01-25, скаргу позивача було залишено без задоволення, а ППР ГУ ДФС у Харківській області від 27.05.2019 №2 залишено без змін.

Не погоджуючись із такими висновками відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що неузгодженість визначеного контролюючим органом податкового зобов`язання зумовлює відсутність будь - якого обов`язку вчиняти дії щодо його виконання, а також відсутність в оскаржуваному податковому повідомленні - рішенні від 27.05.2019 №2 розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та переліку податкових накладних/розрахунків коригування, за якими виявлено порушення/переліку операцій з постачання товарів/послуг, щодо яких застосовується штраф.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Пунктом 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно з п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За змістом п.п. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України - з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Пунктом 56.15, пп. 56.17.5 п. 56.17, пп. 56. 18 ст. 56 Податкового кодексу України визначено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовною заявою до Харківського окружного адміністративного суду 23.05.2019 про скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Харківській області від 25.02.2019 №2, №2, №2, що дає підстави вважати зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями - відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України такими, що не підлягають сплаті/виконанню.

Відповідно до вимог п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Тобто, грошові зобов`язання, визначення зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ та штрафні санкції, визначені податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДФС у Харківській області від 25.02.2019 №2, №2, №2 вважаються неузгодженими відповідно до положень ст. 56, ст. 57 Податкового кодексу України.

Колегія суддів зауважує, що неузгодженість визначеного контролюючим органом податкового зобов`язання зумовлює відсутність будь - якого обов`язку вчиняти дії щодо його виконання (також стосовно реєстрації будь - яких податкових накладних), а тому оскаржуване повідомлення - рішення від 27.05.2019 №2 є необґрунтованим.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 25.02.2019 №2 є неузгодженим та винесено з підстав відсутності складення позивачем та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 120-1.2 Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків, коригування на суму ПДВ в розмірі 1222507,00 грн. та, відповідно застосування штрафу в розмірі 611253,50 грн.

При цьому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення №2 від 27.05.2019 винесено відповідачем з підстав відсутності складення позивачем та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 120-1.2. Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків, коригування на суму ПДВ в розмірі 1 222 507.00 грн. та, відповідно застосування повторного штрафу за те саме начебто порушення в розмірі 611253,50 грн.

Колегія суддів вказує на те, що платники податків не можуть бути притягнуті до юридичної відповідальності за одне й те саме правопорушення, яке вже було відображено в акті попередньої перевірки..

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що проведення повторної перевірки з питань, які оскаржуються в судовому порядку та вважаються неузгодженими є порушенням зазначених вище норм чинного законодавства.

Колегія суддів також зазначає, що податкове повідомлення-рішення №2 від 27.05.2019 прийняте ГУ ДФС, є таким, що не відповідає формі, встановленій законом, а саме оскаржуване ППР не містить розрахунку штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та переліку податкових накладних/розрахунків коригування, за якими виявлено порушення/переліку операцій з постачання товарів/послуг, щодо яких застосовується штраф, чим порушено приписи абз. 6 п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу України.

Зазначений обов`язок також закріплено в п. 9 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (надалі - Порядок №1204), яким визначено, що до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення..

Отже, як Податковий кодекс України, так і підзаконні акти вимагають до кожного податкового повідомлення-рішення складати та надсилати платнику розрахунок податкового зобов`язання (зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток, зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість) та штрафних (фінансових) санкцій.

З огляду на викладене, колегія суддів звертає увагу на те, що кожне донарахування/зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток/зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість/застосування штрафу повинно бути чітко визначене і розраховане, щоб платник мав можливість зрозуміти, яким чином контролюючим органом розраховано податкове зобов`язання та/чи застосовані штрафні санкції, і відповідно мав можливість перевірити правильність відповідного розрахунку кожного ППР.

Однак, в порушення вимог податкового законодавства щодо порядку оформлення податкових повідомлень-рішень, оскаржуване ППР не містить відповідних розрахунків нарахування штрафу.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у осподарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не юказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, :тосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2019 р. у справі №520/5070/19 задоволено позов ПрАТ «КОЛОС.» про скасування податкового повідомлення- рішення ГУ ДФС у Харківській області від 25.02.2019 року №2, яке стало підставою для прийняття спірного ППР №2 (яке оскаржується у рамках даної справи №520/8133/19).

Вказане Рішення від 23.08.2019 р. не оскаржувалося сторонами та набуло чинності.

Таким чином, податкове зобов`язання за ППР №2 (яке оскаржується у рамках даної справи №520/8133/19) не виникло не тільки у зв`язку з оскарженням ППР №2 (що оскаржено у справі №530/5070/19) відповідно до закону, але й у зв`язку зі скасуванням ППР Рішенням від 23.08.2019 р., що набуло чинності.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 27.05.2019 року №2, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування правомірності винесення відносно ПАТ "Колос" оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування спірного податкового повідомлення-рішення та задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року по справі № 520/8133/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 11.03.2020 року