Справа № 280/5345/19
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 березня 2020 року Справа № 280/5345/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТСЕРВІС-4А» (69065, м. Запоріжжя, пл. Інженерна, буд. 1, оф. 504/2)

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про визнання протиправним та скасування наказу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТСЕРВІС-4А» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 29.10.2019 №593 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТСЕРВІС-4А»».

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФАВОРИТСЕРВІС-4А» зазначено, що 30.10.2019 ним відмовлено в допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, призначеної оскаржуваним наказом. На думку позивача, наказ ГУ ДПС у Запорізькій області від 29.10.2019 №593 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТСЕРВІС-4А»» є протиправним, оскільки запит податкового органу, на який міститься посилання у наказі, не містив даних щодо порушень, вчинених платником податків. Також в запиті не конкретизовано, яка саме інформація стала підставою для висновків про порушення позивачем діючого законодавства, оскільки така інформація опрацьована лише по відношенню до контрагентів ТОВ «ФАВОРИТСЕРВІС-4А»; не зазначено, внаслідок здійснення якої перевірки виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків. Вказує, що запит не містить будь-яких обґрунтувань, зокрема в ньому не зазначено, якими доказами підтверджуються сумніви з приводу здійснення господарських операцій або наявність розбіжностей, задекларованих у деклараціях з ПДВ. Посилається також на те, що якщо запит складено з порушенням вимог чинного законодавства, у платника не виникає обов`язку подання інформації, що запитується контролюючим органом. Водночас, позивачем надано відповідь на вказаний запит та підтверджуючі документи, при цьому жодних зауважень щодо неповноти наданої відповіді в оскаржуваному наказі не міститься. Зазначає, що неповнота відповіді на запит не є підставою для призначення перевірки. Крім того наголошує, що спірний наказ винесено ГУ ДПС у Запорізькій області, а запит про надання інформації сформовано ГУ ДФС у Запорізькій області, тобто різними суб`єктами владних повноважень; при цьому, ГУ ДФС у Запорізькій області не припинено. За таких обставин, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 05.11.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Позивачем недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 15.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №280/5345/19; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 11.12.2019 №52246), в якому пояснив, що на письмовий запит контролюючого органу платником податків не надано пояснення та документальні підтвердження, які б спростували встановлені податкові ризики, що слугувало підставою для винесення спірного наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ФАВОРИТСЕРВІС-4А» у зв`язку із виявленням недостовірних даних, що містяться у податковій декларації з податку на прибуток за 2018 рік та податковій декларації з податку на додану вартість за жовтень 2018 року. У задоволенні позову просить відмовити.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТСЕРВІС-4А» () зареєстроване в якості юридичної особи. Основним видом економічної діяльності позивача є ремонт і технічне обслуговування електричного устаткування (код КВЕД 33.14).

ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано та надіслано позивачу письмовий запит контролюючого органу про подання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань та її документального підтвердження від 22.05.2019 №28905/10/08-01-14-09-11 по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «СЕНСІМАР БУД» (), ТОВ «СКРОЛ БУД» () та контрагентом-покупцем ТОВ «ІНДАСТРІАЛБУД» () за період жовтень 2018 року. Запит обґрунтовано виявленням фактів, які свідчать про відсутність реального джерела походження товарів (послуг) та про недотримання позивачем, зокрема, вимог пп. «а» п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 134.1 ст. 134 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Порушення виявлено за результатами аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача (декларації з податку на додану вартість від 16.11.2018 №, розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за жовтень 2018 року від 16.11.2019 № та податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік від 25.02.2019 №), даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст. 19-1, 20, 72, 73, 74 ПК України.

Позивачу запропоновано надати інформацію, її документальне підтвердження, копії первинних, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювались з платниками податків ТОВ «СЕНСІМАР БУД» (), ТОВ «СКРОЛ БУД» () та () за період жовтень 2018 року. При цьому, наведено орієнтований перелік документів, які необхідно надати контролюючому органу.

На вказаний запит позивачем надано відповідь вих. від 09.07.2019 №0907/19-11, в якій підприємство зазначило, що господарські взаємовідносини із зазначеними у запиті контрагентами відображені у бухгалтерському обліку на підставі складених первинних документів, а відповідні господарські операції відображено у податковому обліку і податковій звітності. До відповіді додано засвідчені копії документів, зокрема, договори, акти прийому - передачі виконаних робіт, податкові накладні, акти форми КБ-3 та КБ-2в.

У зв`язку з виявленням недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за жовтень 2018 року та з податку на прибуток за 2018 рік, поданих платником податків, враховуючи, що на письмовий запит контролюючого органу 22.05.2019 №28905/10/08-01-14-09-11 не надано пояснення та документальні підтвердження, які б спростовували встановлені доперевірочним аналізом податкові ризики, керуючись вимогами пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, ГУ ДПС у Запорізькій області видано наказ від 29.10.2019 №593 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТСЕРВІС-4А»».

Позивач відмовився від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, що підтверджується копією акту від 30.10.2019 №224/08-01-05-09/36977839.

Вважаючи наказ про проведення перевірки протиправним, ТОВ «ФАВОРИТСЕРВІС-4А» звернулось до суду із даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України (тут і далі - в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного наказу) одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Абзацом першим пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України передбачено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

За вимогами абзацу другого пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної виїзної перевірки.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Так, відповідно до підпунктів 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку: отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту; виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм суд приходить до висновку, що документальна позапланова виїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпунктів 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України виникає за наявності двох умов: 1) отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи та виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 2) не надання платником пояснень та їх документальних підтверджень на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач звернувся до позивача із запитом від 22.05.2019 №28905/10/08-01-14-09-11 про подання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань та її документального підтвердження по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «СЕНСІМАР БУД» (), ТОВ «СКРОЛ БУД» () та контрагентом-покупцем ТОВ «ІНДАСТРІАЛБУД» () за період жовтень 2018 року.

Порядок направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок №1245). Зокрема, чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.

Так, відповідно до вимог пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі, коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому пункту 73.3 статті 73 Кодексу, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

За змістом пункту 10 Порядку №1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Суд зазначає, що вимоги, які висуваються до змісту запиту є нормативно визначеними і поширювальному тлумаченню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що запит від 22.05.2019 №28905/10/08-01-14-09-11, направлений відповідачем на адресу позивача містив: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації - ст. 19-1, пп. 20.1.2, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України; вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту - п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України, а також обставини, встановлені за результатами аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача (декларації з податку на додану вартість від 16.11.2018 №, розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за жовтень 2018 року від 16.11.2019 № та податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік від 25.02.2019 №), даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст. 19-1, 20, 72, 73, 74 ПК України.

Запит містив опис інформації, яку необхідно надати, та орієнтовний перелік документів, що її підтверджують; печатку контролюючого органу.

Слід також зазначити, що чинним податковим законодавством (зокрема, статтею 73 ПК) не встановлено ані конкретної форми запиту контролюючого органу, ані ступеня деталізації обставин, які зумовили направлення такого запиту платникові. Коло запитуваної відповідачем інформації у представлених запитах відповідає повноваженням контролюючого органу та змісту розглядуваного контрольного заходу.

За таких обставин на позивача покладався обов`язок щодо надання інформації, про надання якої і складений запит податкового органу.

Водночас, у матеріалах справи не міститься доказів надання позивачем пояснень та документів за запропонованим контролюючим органом переліком, які б в сукупності підтверджували господарські відносини, вид, обсяг і якість операцій та розрахунків, що здійснювались з платниками податків ТОВ «СЕНСІМАР БУД» (), ТОВ «СКРОЛ БУД» () та () за період жовтень 2018 року. Так, зокрема, позивачем не надано доказів подання контролюючому органу: інформації про результати інвентаризації ТМЦ на складах та її документальне підтвердження; інформації щодо сертифікатів походження товарів та їх документальне підтвердження (декларації про відповідність, паспорта якості, сертифіката відповідності тощо); інформації щодо банківських виписок та їх документальне підтвердження; письмове пояснення та документальне підтвердження щодо придбання товарів (робіт, послуг) та подальшого використання чи реалізації придбаних товарів (робіт, послуг), транспортування товарів, навантаження, розвантаження, передача між матеріально-відповідальними особами, зберігання товару, документи щодо обліку руху активів всередині підприємства, інші облікові документи вузькогалузевого характеру; дані про перенесення інформації з відповідних первинних документів до регістрів (форм) бухгалтерського обліку із наведенням їх назв, періоду складання, прізвищ або інших даних, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні, а також суті перенесеної інформації (кореспонденції рахунків); журнали-ордери по рахунках: 36 «Розрахунки з покупцями», 63 «Розрахунки з постачальниками», 68 «Розрахунки за різними операціями», 37 «Розрахунки з різними дебіторами», 30 «Каса», 31 «Рахунки в банках», 64 «Розрахунки за податками», 65 «Розрахунки за страхуванням», 643 «Податкові зобов`язання», 644 «Податковий кредит», 66 «Розрахунки за виплатами працівникам», 20 «Виробничі запаси», 22 «Малоцінні та швидкозношувані предмети», 28 «Товари», 70 «Доходи від реалізації», 79 «Фінансові результати», 90 «Собівартість реалізації», 91 «ЗагальновиробничІ витрати», 92 «Адміністративні витрати», 93 «Витрати на збут», 94 «Інші витрати операційної діяльності», 10 «Основні засоби», 13 «Знос необоротних активів», 15 «Капітальні інвестиції» та інших рахунків бухгалтерського обліку передбачених чинним законодавством та наказу про облікову політику. При цьому, вказаний перелік документів наведено у запиті податкового органу.

Відповідно до статті 81 Податкового кодексу України у наказі на проведення документальної позапланової перевірки повинно бути зазначено підставу для її проведення із зазначенням відповідного підпункту пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

До матеріалів справи долучено наказ відповідача від 29.10.2019 №593, який відповідає цим вимогам.

Фактичною підставою для проведення позапланової виїзної перевірки позивача стало ненадання ним пояснень та їх документального підтвердження на письмовий запит контролюючого органу. Письмовий запит щодо необхідності подання пояснень сформований податковим органом на підставі аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача, даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. ст. 19-1, 20, 72, 73, 74 ПК України.

Відповідно до змісту пункту 74.3 статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Посилання позивача на те, що неповнота відповіді на запит не є підставою для призначення перевірки суд не приймає, оскільки ПК України прямо передбачено підстави для проведення перевірки, серед яких, зокрема, і не надання платником пояснень та їх документальних підтверджень на запит контролюючого органу. Доказів того, що позивач надав такі пояснення та документальні підтвердження по взаємовідносинам із ТОВ «СЕНСІМАР БУД» (), ТОВ «СКРОЛ БУД» () та () за період жовтень 2018 року за запропонованим переліком, матеріали справи не містять. Фактично, даний аргумент позивача зводиться до того, що платник податків може надати будь-яку відповідь із будь-яким обсягом документів, і така обставина свідчитиме про належне виконання обов`язку платника податків щодо надання відповіді на запит податкового органу та про дотримання ним норм податкового законодавства, що суд вважає неприйнятним.

Стосовно посилань на те, що спірний наказ винесено ГУ ДПС у Запорізькій області, а запит про надання інформації сформовано ГУ ДФС у Запорізькій області, тобто різними суб`єктами владних повноважень, при цьому, ГУ ДФС у Запорізькій області не припинено, слід зазначити про таке.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», територіальні органи ДФС України реорганізовані шляхом приєднання до територіальних органів ДПС України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682-р установлено можливість забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 N 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики.

Враховуючи, що запит про надання інформації сформовано 22.05.2019, тобто до початку процедури реорганізації податкових органів, а наказ про проведення перевірки - 29.10.2019, тобто після винесення розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682-р, суд вважає, що ГУ ДПС у запорізькій області мало повноваження на прийняття спірного наказу.

Щодо заперечень представника позивача проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження слід зазначити, що за правилами ч. 1 ст. 259 КАС України клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. При поданні позовної заяви такого клопотання не заявлялося.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (ч.2 ст.12 КАС України).

Згідно з п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 257 КАС України).

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як зазначено у ч. 1 ст. 260 КАС України, питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

У ч. 7 ст. 260 КАС України зазначено, що частини друга - шоста цієї статті не застосовуються до справ, визначених пунктами 1-9 частини шостої статті 12 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Як зазначено у ч. 7 ст. 262 КАС України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Зважаючи на те, що дана справа є справою незначної складності і характер спірних правовідносин та предмет доказування в ній не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника позивача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що податковий орган при винесенні наказу від 29.10.2019 №593 діяв на підставі, в порядку і у спосіб, передбачений законодавством, а отже підстави для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТСЕРВІС-4А» відсутні.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАВОРИТСЕРВІС-4А» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 12.03.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко