Справа № 320/2538/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2538/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року, суддя Колеснікова І.С., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" від 26.03.2019 року №.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем неправомірно винесено спірне податкове повідомлення-рішення, оскільки податковим органом протягом трьох місяців з моменту набрання законної сили судовим рішенням по справі №810/357/17 не пред`явлено виконавчого листа до виконання, чим порушено норми Податкового кодексу України та Закону України "Про виконавче провадження". Позивачем зазначено про сплив строку примусового виконання судового рішення по справі №810/357/17 та зауважено про недопустимість винесення податкового повідомлення - рішення на підставі судового рішення та акта перевірки, на підставі якого вже виносились податкові повідомлення-рішення, що оскаржено позивачем у судовому порядку. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення із визначеною сумою грошового зобов`язання до сплати у розмірі 175 317,50 грн винесено з порушенням строку, є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, що з`явились в судове засідання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна" () зареєстровано як юридична особа 15.09.2005 року, номер запису 1 005795 за адресою: 08131, Київська область, Києво - Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Волошкова, будинок 42/2, офіс 1, що підтверджується копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Основним видом економічної діяльності за КВЕД є будівництво житлових і нежитлових будівель (код 41.20).

У період з 27.10.2016 року по 07.12.2016 року Головним управлінням ДФС у Київській області проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна" з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.06.2016 року.

За результатами перевірки складено акт від 14.12.2016 року №148/10-36-14-04/33776341, яким встановлено виявлені порушення позивачем вимог законодавства:

- п.п.138.1.1 п.138.1 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в період, що перевірявся, на загальну суму 1 604 780,00 грн, у тому числі: за 2013 рік у сумі 677 949,00 грн, за 2014 рік у сумі 703 986,00 грн та за 2015 рік у сумі 222 845,00 грн;

- п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість у період, що перевірявся, на загальну суму 1 644 871,00 грн, у тому числі по періодах: за червень 2013 року на суму 674,00 грн, за липень 2013 року на суму 9 902,00 грн, за серпень 2013 року на суму 29 283,00 грн, за вересень 2013 року на суму 10 958,00 грн, за жовтень 2013 року на суму 185 636,00 грн, за листопад 2013 року на суму 178 585,00 грн, за грудень 2013 року на суму 70 354,00 грн, за червень 2014 року на суму 65 169,00 грн, за серпень 2014 року на суму 275 529,00 грн; за вересень 2014 року на суму 85 178,00 грн, за листопад 2014 року на суму 345 777,00 грн, за грудень 2014 року на суму 140 254,00 грн, за листопад 2015 року на суму 46 978,00 грн та за грудень 2015 року на суму 200 594,00 грн.

На підставі Акту від 14.12.2016 року №148/10-36-14-04/33776341 Головним управлінням ДФС у Київській області було прийнято наступні податкову повідомлення-рішення:

- № від 03.01.2017 року, яким позивачеві донараховано грошове зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 1 537 291,25 грн, у тому числі податкове зобов`язання на суму 1 229 833,00 грн та штрафні (фінансові) санкції в сумі 307 458,25 грн;

- № від 03.01.2017 року, яким позивачеві донараховано грошове зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 2 005 937,50 грн, у тому числі податкове зобов`язання на суму 1 604 750,00 грн та штрафні (фінансові) санкції в сумі 401 187,50 грн.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 року у справі №810/357/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 року, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна" задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 03.01.2017 року № та № від 03.01.2017 року в частині нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно - проектна фірма Україна" податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 089 579,00 грн.та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 272 394,75 грн.

Постанова Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 у справі №810/357/17 набрала законної сили 25.07.2017 року.

26.02.2019 року на підставі Акту від 14.12.2016 року №148/10-36-14-04/33776341, постанови Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 року у справі №810/357/17 та ухвали Київського апеляційного адміністративно суду від 25.07.2017 року у справі №810/357/17 Головним управлінням ДФС у Київській області винесено податкове повідомлення-рішення №.

Вказаним податковим повідомленням-рішенням збільшено суму грошового зобов`язання на загальну суму 175 317,50 грн, зокрема, з податку на додану вартість у розмірі 140 254,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 35 063,50 грн, що утворилась як різниця сум податкового зобов`язання та штрафних (фінансових) санкцій в результаті часткового скасування постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 року по справі №810/357/17 податкового повідомлення рішення № від 03.01.2017 року, зокрема в частині нарахування позивачеві податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1089579,00 грн (1229833, 00 грн - 140254, 00 грн) та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 272384,75 грн ( 307458,25 грн - 35063,50 грн).

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважаючи його таким, що прийнято з порушенням норм податкового законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено поняття податкового боргу як сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Приписами пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У відповідності до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

При цьому, за змістом пункту 60.4 статті 60 Податкового кодексу України, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Відповідно до пункту 5 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) якщо за результатами адміністративного або судового оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства.

Як убачається з матеріали справи, постановою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 року у справі №810/357/17, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 скасовано податкові повідомлення-рішення від 03.01.2017 року № та № від 03.01.2017 року в частині нарахування товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельно - проектна фірма Україна" податкового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 089 579,00 грн. (один мільйон вісімдесят дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 00 коп. та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 272394 (двісті сімдесят дві тисячі триста дев`яносто чотири) грн.75 коп.

26.03.2019 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 140254, 00 грн та сплату 35063, 50 грн штрафних санкцій.

Отже, податковим законодавством визначено порядок повторного винесення податкового повідомлення рішення у випадку зменшення суми грошового зобов`язання, яким і керувався відповідач у справі при винесенні оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 26.03.2019 року №.

Аналогічну правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №804/21/17 (адміністративне провадження №К/9901/53583/18).

Отже, доводи позивача в цій частині колегія суддів не приймає доуваги як підставу для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Також безпідставними є доводи позивача щодо порушення строку винесення оскаржуваного податкового повідомлення - рішення.

Відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України передбачено самостійне визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань та проведення перевірки платника податків у випадках, визначених цим Кодексом не пізніше закінчення 1095 днів.

З матеріалів справи вбачається, що податкове повідомлення-рішення від 26.03.2019 року № винесено на підставі акта від 14.12.2016 року №148/10-36-14-04/33776341, постанови Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 року у справі №810/357/17 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 року у справі №810/357/17, яка набрала законної сили.

Згідно п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4статті133цьогоКодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.102.4 ст.102 ПК України у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно з п.56.18 ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, податковий орган має строк 1095 днів для стягнення податкового боргу з дня узгодження суми податкового повідомлення - рішення, тобто з дня набрання законної сили постановою Київського окружного адміністративного суду по справі №810/357/17, а саме 25.07.2017 року.

Що стосується правомірності прийняття самого податкового повідомлення-рішення від 26.03.2019 року, колегія суддів вважає його протиправим та таким, що підлягає скасуванню з урахуванням наступних обставин.

Як встановлено судом, підставою для винесення податкового повідомлення-рішення №-003981409 від 26.03.2019 року за позицією податкового органу було набрання законної сили рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2017 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 року по справі №810/357/17 та на підставі акту перевірки від 14.12.2016 року №148/10-36-14-04/33776341.

Із постанови Київського окружного адміністративного суду від 02 березня 2017 року в справі №810/357/17 (а.с.85) вбачається, що судом було відмовлено у задоволенні частини позовних вимог товариства.

Згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 26.03.2019 року згідно з п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 ПК України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із випроблених в Україні товарів (робіт, послуг) 175 317,50 грн, із яких за податковими зобов`язаннями 140 254 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 35063,5 грн.

Із розрахунку сум штрафних (фінансових) санкцій (а.с.9) у зв`язку з порушенням позивачем п.198.2, п.198.3,п.198.6 ст. 198 ПК України всього по податку на додану вартість нараховано 175 317,50 грн,

Відповідно до п.198.2 ст. 198 ПК україни датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше:

ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних;

для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку.

Із долученого до матеріалів справи витягу з інтегрованої картки платника податку ТОВ «БУДІВЕЛЬНО-ПРОЕКТНА ФІРМА «Україна» вбачається, що 30.12.2018 року нараховано позивачу 175 334 грн. Зазначену суму у розмірі 175 334 грн сплачено позивачем 27.12.2018 року. Залишок несплаченоої суми відсутній.

Витяг з інтегрованиї картки стосується всього періоду 2018 року.

Факт сплати позивачем 175 334 грн підтверджується платіжним дорученням №1443 від 26 грудня 2018 року. Призначення платежу «плата ПДВ ТОВ «ВПФ «Україна», . Зазначена сума проведена банком 26.12.2018 року про що має місце відмітка у платіжному дорученні.

Зазначений доказ надано представником позивача на вимогу суду апеляційної інстанції з урахуванням доводів та заперечень позивача щодо заявлених позовних вимог.

Оскаржуване податкове повідомлення - рішення форми Р № прийнято податковим органом 26.03.2019 року, тобто після сплати позивачем суми податкового зобов`язання, що підтверджується витягом з інтегрованої картки платника податку, який ведеться податковим органом і є його службовим документом.

Відповідач не спростував факт сплати позивачем податкового зобов`язання з ПДВ та не надав своїх доводів щодо наявності в його службовому документі, а саме в інтенгрованій картці, даних про сплату суми податкових зобов`язань у розмірі 175 334 грн.

У відзиві на позовну заяву від 13 червня 2019 року а.с.57) відповідач взагалі не навів доводів того, що позивачем вже було сплачено спірну суму узгодженого податкового зобов`язання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.03.2019 року з порушенням вимог чинного законодавства України, без належного досліджененя наявих за позивачем узгоджених і не сплачених податкових зобов`язань, а тому є протиправним

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (ст. 317 КАС).

За таких підстав апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправим та скасування податкового повідомленння-рішення.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-проектна фірма Україна" задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року скасувати та ухвалити постанову наступного змісту.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області форми «Р» від 26.03.2019 року № .

Стягнути з Головного управління ДФС у Київській області (, м. Київ 03680, вул. Народного Ополчення 5а) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-проектна фірма «Україна» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2629,77 грн та 3 944,66 грн, а всього 6 574,43 грн (шість тисяч п`ятсот сімдесят чотири грн 43 коп) (, р/р НОМЕР_1 в АТ Райффайзер Банк Аваль у м.Києві, МФО 380805, ІПН 80, 08131 Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Волошкова, 42/2, оф.1).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.

Повний текст виготовлено: 11 березня 2020 року.