Справа № 1.380.2019.005941
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005941
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року

10 год. 38. хв. м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Гордійчук Г.В., представника позивача Танасишина Н.Д., представника відповідача Рудика А.-М.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10), третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова (79005, м. Львів, вул. Дж. Дудаєва, 19), про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа: Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова Львівської області, в якому просить зобов`язати відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова подання про повернення позивачу 12377,75 грн. сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно з квитанцією № 0.0..1 від 26.04.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості придбаного нерухомого майна ним сплачено за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж. Відтак, кошти в сумі 12377,75 грн., сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню. Оскільки позивачу відмовлено у поверненні коштів добровільно, вказана відмова є протиправною і він звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 13.11.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Задоволено клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі. Зобов`язано Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради надати суду копію свідоцтва про право власності, серія та номер 5873221, видане 08.07.2013 реєстраційною службою ЛМУЮ.

13.12.2019 за вх. № 47967 від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради надійшов лист на виконання ухвали суду від 13.11.2019 із наданням копії свідоцтва про право власності, серія та номер 5873221, виданого 08.07.2013 реєстраційною службою ЛМУЮ.

11.02.2020 за вх. № 7429 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме реєстраційної справи, на підставі якої було видано свідоцтво про право власності серія та номер 5873221, видане 08.07.2013 Реєстраційною службою ЛМУЮ.

Ухвалою суду від 11.02.2020 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Зобов`язано Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради надати суду копію реєстраційної справи, на підставі якої було видано свідоцтво про право власності серія та номер 5873221, видане 08.07.2013 Реєстраційною службою ЛМУЮ.

03.12.2019 за вх. № 45849 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повідомив, що не володіє інформацією щодо реєстрації прав власності на нерухоме майно, а тому не має можливості встановити факт придбання житла вперше, а позивачем таких документів не надано. Питання про звільнення від сплати збору повинно було з`ясовуватися при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору. Просить у задоволенні позову відмовити повністю. Також просив розглядати справу за відсутності повноважного представника.

Третя особа надала пояснення на позов, що надійшло до Львівського окружного адміністративного суду 02.12.2019 за вх. № 45282, в якому зазначено, що саме органи Пенсійного фонду України контролюють надходження до бюджету збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, і зокрема, збору з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наголосив, що позивач 26.04.2019 житло придбав вперше, відтак збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1% від вартості придбаного нерухомого майна ним сплачено за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж.

Представник відповідача щодо позову заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, просить у задоволенні позову відмовити.

Третя особа в судове засідання сторони явки уповноваженого представника не забезпечила, хоча були належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання. В силу дії норми ч. 9 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе проводи розгляд справи без участі третьої особи.

Суд розглянув матеріали позовної заяви, відзиву та пояснення третьої особи, дослідив подані сторонами письмові докази, встановив таке.

26.04.2019 між приватним підприємством Кірієнко Світланою Сергіївною (продавець) та позивачем (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири за АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 . 1 Договору). Згідно з п. 2 Договору продаж квартири вчиняється за 1237775,00 грн. Вказаний договір посвідчений нотаріально, зареєстрований в реєстрі за № 274 (а.с. 18-21).

Однією з підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії відповідно до Закону України «Про нотаріат» є невнесення встановлених законодавством платежів пов`язаних з її вчиненням особою яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії. Відтак позивач був змушений сплатити збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 12377,75 грн., підтвердженням чого є копія квитанції від 26.04.2019 № 0.0..1 (а.с. 24).

Оскільки житло позивачем придбавалось вперше, він, керуючись п. 9 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» через свого представника адвоката Михалевського Ю.Р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із претензією від 15.07.2019 щодо повернення помилково (безпідставно) сплачених коштів в якості збору з операцій придбавання (купівлі-продажу) нерухомого майна (а.с. 25-26).

Втім, листом від 24.07.2019 за № 19215/05-78 (а.с. 27-28) позивачу відмовлено у задоволенні його вимог та повідомлено про підстави такої відмови, які позивач вважає протиправними, внаслідок чого звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 9 ст.1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування для платників збору, визначених п. 9 ст. 1 цього Закону є вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 03.11.1998 (далі - Порядок).

Згідно з абз. 1 п. 15-1 Порядку збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

З аналізу наведених норм слідує, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Судом встановлено, що в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно наявні відомості про те, що позивачу на праві приватної власності належать: квартира за адресою АДРЕСА_4 , за реєстраційним № НОМЕР_1 ; квартира за адресою АДРЕСА_5 , за реєстраційним № НОМЕР_2 .

Згідно відомостей, що містяться в матеріалах реєстраційної справи № 4601, на підставі якої 08.07.2013 Реєстраційною службою ЛМУЮ було видано свідоцтво про право власності серія та номер 5873221 на квартиру за адресою АДРЕСА_4 , така квартира набута позивачем внаслідок приватизації.

Відтак, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 , вперше придбане позивачем нерухоме майно квартира за АДРЕСА_2 , що на АДРЕСА_6 (а.с. 22-23).

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пп. 2 п. 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 15.04.2015, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Таким чином, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на Управління Пенсійного фонду України покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в Україні відсутній механізми перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України №29-у/2000 від 23.03.2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Таким чином, покликання на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими.

Суд при вирішенні справи враховує аналогічну правову позицію, викладену Верховним Судом, зокрема у постановах від 30.01.2018 у справі № 819/1498/17 (адміністративне провадження № К/9901/412/17), від 31 січня 2018 року у справі № 819/1667/17 (адміністративне провадження № К/9901/400/17), 20 березня 2018 року у справі № 819/1249/17 (адміністративне провадження № К/9901/396/17), від 19 червня 2018 у справі № 607/14722/16-а (адміністративне провадження № К/9901/45763/18), від 13.12.2018 у справі № 813/969/17 (адміністративне провадження № К/9901/30016/18).

Разом з тим суд зазначає, що як передбачено п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 року за №787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 року за №1650/24182, з наступними змінами та доповненнями, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання подається до органу Казначейства за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою з найменуванням та ідентифікаційним кодом установи (у разі наявності), з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

З огляду на викладене, суд вважає, що задоволенню підлягають позовні вимоги про зобов`язання відповідача сформувати подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 12377,75 грн.

Разом з тим, оскільки Порядком передбачено, що таке подання до органу Казначейства подається саме платником, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача подати до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова подання про повернення позивачці сплаченого згідно збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 дійсно 26.04.2019 вперше придбав житло - квартиру АДРЕСА_7 за договором купівлі-продажу квартири від 29.07.2019, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , при оформленні документів безпідставно сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 12377,75 грн. згідно з квитанцією № 0.0. від 26.04.2019, який підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До матеріалів справи долучено квитанцію № 20572 від 13.08.2019 про сплату судового збору в сумі 768,40 грн., відповідно до ст. 139 КАС України такий підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Львівської області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) сформувати подання про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 12377 (дванадцять тисяч триста сімдесят сім) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна згідно з квитанцією № 0.0..1 від 26.04.2019.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 12.03.2020.

Суддя Р.П. Качур