Справа № 340/97/20
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 березня 2020 року м. Дніпросправа № 340/97/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі №340/97/20 за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання незаконною постанови про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

15.01.2020р. позивач звернувся до суду з позовом до Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови від 16.12.2019р. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП №60469476.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною оскільки постановою відповідача від 21.11.2019р. вже було накладено арешт на кошти у банківських установах, а тому вартість 2-х автомобілі на які накладено арешт, є невідповідною з розміром виконавчого збору, який вказаний як підставу про арешт майна. Крім того, зазначає, що легковий автомобіль є засобом пересування, враховуючи групу інвалідності.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у задоволенні позову відмовленою.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано доводів позивача, а також те, що транспортний засіб Volvo 460 днз НОМЕР_1 на який накладено арешт, є єдиним засобом пересування, враховуючи його стан здоров`я.

Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не з`явились. Повідомлені про день та час розгляду справи.

Позивач та відповідач направили суду апеляційної інстанції заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вказану норму законодавства, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу справи не здійснювалось.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до постанови від 01.11.2019р. ВП №60469433 відповідачем об`єднано в одне виконавчі провадження ВП №60469433 та ВП № 60469476. Об`єднаному виконавчому провадженню присвоєно номер ЗВП №60475021 (а.с.27).

В ході здійснення виконавчого провадження відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника від 16.12.2019р. №60469433, відповідно до якої накладено арешт на транспортні засоби належні позивачеві: Volvo 460 днз НОМЕР_1 та ГАЗ53Б днз М7646КД. Арешт накладено в межах суми стягнення, яка складає 14012,58 грн. (а.с.38).

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною оскільки накладення арешту на автомобіль, який є спеціальним автомобілем інваліда, позбавляє його засобів пересування.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що оскаржена постанова прийнята у відповідності до норм чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно інформації відповідача постанови від 01.11.2019р. ВП №60469433 об`єднано в одне виконавчі провадження ВП №60469433 та ВП № 60469476. Об`єднаному виконавчому провадженню присвоєно номер ЗВП №60475021 (а.с.27).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавчі провадження ВП № 60469476, № АСВП: 60079432, за якими позивач є боржником завершені.

В провадженні відповідача заходиться зведене виконавче провадження №60475021, до складу якого входять наступні виконавчі документи: постанова про накладення (стягнення) штрафу в сумі 1700грн від 08.10.2019 видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області; постанова про накладення (стягнення) штрафу в сумі 3400грн від 31.10.2019 видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області; постанова про стягнення виконавчого збору в сумі 8364грн від 17.09.2019р. видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області; постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 172,10грн від 17.09.2019р. видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області. Загальна сума, як зазначає відповідача 14012,58грн боржником за вказаними рішенням є позивач ОСОБА_1 (а.с. 18-21, 52)

Постановою від 04.11.2019р. у зведеному ВП №60475021 звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якою звернено стягнення на пенсію боржника у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 14012,58грн, який складається з: постанова про накладення (стягнення) штрафу в сумі 1700грн від 08.10.2019 видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області; постанова про накладення (стягнення) штрафу в сумі 3400грн від 31.10.2019 видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області; постанова про стягнення виконавчого збору в сумі 8364грн від 17.09.2019р. видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області; постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 172,10грн від 17.09.2019р. видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області. (а.с. 52, 53)

Постановою від 21.11.2019р. у зведеному ВП №60475021 накладено арешт на кошти боржника.

16.12.2019р. у ВП №60475021 відповідачем прийнято постанову про арешт майна боржника.

Згідно вказаної постанови, від 16.12.2019р., на примусовому виконанні знаходяться: постанова про накладення (стягнення) штрафу в сумі 1700грн від 08.10.2019 №60469433 видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області; постанова про накладення (стягнення) штрафу в сумі 3400грн від 31.10.2019 №60469394 видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області; постанова про стягнення виконавчого збору в сумі 8364грн від 17.09.2019р. №60469347 видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області; постанова про стягнення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 172,10грн від 17.09.2019р. №60469476 видана Олександрійським міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області та відповідно до якої накладено арешт на транспортні засоби належні позивачеві: Volvo 460 днз НОМЕР_1 та ГАЗ53Б днз М7646КД в межах суми стягнення, яка складає 14012,58 грн. (а.с.38).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у зв`язку із чим згідно із п. 1 ч. 2 вказаної статті Закону зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Вказані положення кореспондуються із приписами ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 56 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII, згідно яких арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Наведені правові норми свідчать, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення арешту на майно боржника.

Позивач оскаржуючи постанову про накладення арешту на майно, зазначає про незгоду з накладенням арешту на транспортний засіб належний позивачеві: Volvo 460 днз НОМЕР_1 , оскільки такий має спеціальне обладнання, що спрощує управління автомобілем, з посиланням на довідку МСЕК щодо стану здоров`я та наявну групу інвалідності. Також зазначає, що такий транспортний засіб є способом пересування.

Так матеріалами справи не спростовує наявність встановленої позивачу ІІ групи інвалідності, проте доводи позивача, що його транспортний засіб є таким, на який не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, є помилковими, оскільки відповідно до п. 12 Переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, який є додатком до Закону України Про виконавче провадження, стягнення за виконавчими документами не може бути звернено на таке майно, що належить боржникові - фізичній особі на праві власності або є його часткою у спільній власності, необхідне для боржника, членів його сім`ї та осіб, які перебувають на його утриманні (крім майна та речей, що належать до предметів мистецтва, колекціонування та антикваріату, дорогоцінних металів та дорогоцінного, напівдорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення в сировині, необробленому та обробленому вигляді (виробах) - технічні та інші засоби реабілітації, що забезпечують компенсацію або усунення стійких обмежень життєдіяльності людей з інвалідністю та інших категорій осіб, автомобіль, яким відповідно до закону за медичними показаннями забезпечена людина з інвалідністю безоплатно або на пільгових умовах, оскільки суду не було надано доказів, що автомобіль, яким відповідно до закону за медичними показаннями був позивач забезпечений безоплатно або на пільгових умовах.

Крім того, як свідчать матеріали справи, постановою державного виконавця від 16.12.2019, через наявну у позивача заборгованість зі сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження № 60469476, накладено арешт на майно боржника на суму заборгованості у загальному розмірі 14012,58грн, що узгоджується з приписами ст. 56 Закону № 1404-VІІІ, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Крім того, є вірними висновки суду першої інстанції, що накладення арешту на майно боржника не обмежує право користування таким, оскільки доказів про прийняття рішення відповідачем (вилучення, опечатування) матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції відсутні.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статтями 272, 287, ст. 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30 січня 2020 року у справі №340/97/20 за позовом ОСОБА_1 до Олександрійського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання незаконною постанови про накладення арешту залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 11 березня 2020року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак