Справа № 420/4536/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4536/19
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.,

за участі секретаря - Алексєєвої Н. М.

представника апелянта - Кур`ян Н. М.;

представника позивача - Цвіговської Л. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУПФ України в Одеській області) , в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення №203 про утримання надміру виплачених сум пенсії від 20 червня 2019 року;

- зобов`язати нарахувати та виплатити суми пенсії, утримані на підставі рішення №203 про утримання надміру виплачених сум пенсії від 20 червня 2019 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що у грудні 2001 р. здобув право на отримання пенсії, але у зв`язку з тим, що продовжував працювати у 2004 р. звернувся за перерахунком пенсії та надав відповідний пакет документів. Відомості, що містились в документах, відповідачем не заперечувались, також, з боку останнього не надходило вимог про надання документів або уточнення даних, що в них містяться.

ОСОБА_1 відзначив, що обов`язковою умовою утримання або стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення її на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року, ухваленого за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику осіб) позов ОСОБА_1 задоволено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем у встановленому законом порядку не доведено факт зловживання з боку позивача, а саме: його вини чи недобросовісності у наданні недостовірних даних для перерахунку пенсії. Наведене, на думку суду першої інстанції, свідчить про відсутність підстав для стягнення з пенсіонера надміру виплачених сум пенсії.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ГУПФ України в Одеській області просить його скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що позивач, з метою збільшення розміру його пенсійного забезпечення, надав довідку яка не відповідає дійсності, що є зловживанням з його боку.

При цьому, заінтересованою особою у перерахунку пенсії та збільшення її розміру є саме пенсіонер. Пенсійний фонд здійснює лише нарахування та виплату пенсії у разі звернення пенсіонера з заявою встановленого зразка за призначенням/перерахунком пенсії, з наданням саме пенсіонером довідки, та у разі виникнення відповідного права.

Окрім того, скаржник додав, що норми чинного законодавства не містять обмеження строку за яким пенсійна справа може бути приведена у відповідність, внаслідок чого й стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат, також не захищено строком.

ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу, з додатково, окрім доводів позову, зазначив, що обов`язковою умовою утримання або стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера.

Указав, що утримання надміру виплачених сум пенсії неможливо у випадках: відсутності на це згоди пенсіонера, судового рішення про встановлення факту надання пенсіонером недостовірних даних, вироку суду щодо підробки пенсіонером документів.

До того ж, зауважив, що відповідно до ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України сплив строк позовної давності для прийняття, Пенсійним фондом, рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій, адже про надання недостовірної довідки для перерахунку пенсії в 2004 р., суб`єкту владних повноважень стало відомо в 2011 р.

Під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про витребування від ГУПФ України в Одеській області доказів та призначення справи у відкритому судовому засіданні.

У суді апеляційної інстанції представник ГУПФ України в Одеській області підтримав доводи апеляції.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечила, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 з 03 грудня 2001 року отримує пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV).

Пенсія розрахована з урахуванням страхового стажу роботи 44 роки 02 дні та середньомісячній заробітній платі 209,24 грн., яка обчислена за період з 01 січня 2000 року по 31 грудня 2001 року.

Пенсію встановлено у розмірі з 03 грудня 2001 року - 117 грн., з 01 січня 2002 року - 129 грн. (а.с.23).

14 січні 2004 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, в якій зазначено, що підставою для такого перерахунку є збільшення стажу та заробітної плати. У заяві позивачем зазначено, що його місцем роботи є Одеська національна морська академія (головний механік) (а.с.37). Вказана заява зареєстрована за №11.

Згідно розпорядження про перерахунок пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» з 01 січня 2004 року розмір пенсії позивача після перерахунку склав 168,00 грн. (а.с.49).

Згідно розпорядження про перерахунок пенсії за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01 серпня 2004 року розмір пенсії позивача після перерахунку склав 198,00 грн. (а.с.50).

18 жовтня 2004року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, в якій зазначив, що підставою для такого перерахунку є збільшення заробітної плати (а.с.55).

До заяви надав:

довідку від 04 вересня 2004 року №О/К Будівельного ремонтного кооперативу «Вадим» про його працю в період з 14 листопада 1993 року по 16 січня 1999 року за сумісництвом (а.с.56);

довідку про заробітну плату від 04 вересня 2004 року Будівельного ремонтного кооперативу «Вадим» за період роботи з 01 січня 1994 року по 31 грудня 1998 року (а.с.58);

довідку про заробітну плату від 12 жовтня 2004 року №762 Одеської національної морської академії за період роботи з 01 січня 1994 року по 31 грудня 1998 року (а.с.57).

19 жовтня 2004 року УПФ України в Суворовському районі згідно розпорядження №129150 здійснило індивідуальний перерахунок пенсії позивача та її розмір з 01 січня 2004 року склав 544,11 грн. (а.с.51).

У вказаному розпорядженні зазначено, що загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 45 років 11 місяців 14 днів., середньомісячний заробіток 547,02 грн.(31.12.1998), заробіток з 01 січня 2004 року - 1 184,98 грн.

Далі, за розпорядженнями Пенсійного фонду, за результатами перерахунку позивачу пенсії, її розмір збільшувався.

25 лютого 2011 року УПФ України в Суворовському районі м. Одеси був направлений запит до Будівельного ремонтного кооперативу «Вадим» з проханням надати довідку про заробітну плату ОСОБА_1 з 01 січня 1994 року по 31 грудня 1998 року.

25 листопада 2011 року була отримана відповідь в якій зазначено, що позивач на вказаному підприємстві не працював.

У 2018 році, на виконання листа ГУ ПФУ України в Одеській області №129150, УПФ України в Суворовському районі м. Одеси провело інвентаризацію пенсійної справи ОСОБА_1 .

За результатами інвентаризації пенсійної справи ОСОБА_1 , остання приведена у відповідність на підставі достовірних відомостей про заробітну платню з 2004 р.

Розпорядженням Пенсійного фонду від 28 травня 2019 року №129150 пенсію позивача було розраховано при страховому стажі 45 років 11 місяців 14 днів та середньомісячній заробітній платі 391,95 грн.

Середньомісячна заробітна плата у розмірі 391,95 грн. обчислена за період з 01 січня 1994 року по 31 березня 1988 року на підставі довідки виданої Одеською національною морською академією 13 грудня 2018 року.

20 червня 2019 року ГУПФ України в Одеській області прийняло рішення №203 «Про утримання надміру виплачених сум пенсій» (а.с.9). Зі змісту вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_1 одержує пенсію за віком у розмірі 3 826,90 грн. в місяць. Згідно із розпорядженням відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №19, у зв`язку із наданням недостовірних даних про заробітну плату, сума переплати за період з 01 січня 2004 року по 30 червня 2019 року становить 328 409,73 грн. Вказана сума підлягає поверненню.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 50 Закону №1058-IV, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Відповідно до ст.101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року (далі - Закон №1788-ХІІ) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Статтею 103 Закону №1788-ХІІ передбачено, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за №374/7695 (далі - Порядок №6-4).

Згідно із вимогами п.3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст.103 Закону №1788-ХІІ у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.

Зі змісту зазначених норм Закону №1058-ІV, Закону №1788-ХІІ та Порядку №6-4, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.

Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.

При цьому, відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі ч.1 ст.103 Закону №1788-ХІІ виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.

Слушно зауважити, що ОСОБА_1 не заперечує того факту, що не працював у Будівельному ремонтному кооперативі «Вадим» та отримував там заробітну платню, проте заперечує, що надавав про це спірні довідки.

Водночас єдиною особою заінтересованою в отриманні пенсійного забезпечення в більшому розмірі є пенсіонер, в даному випадку ОСОБА_1 .

Пенсійний фонд здійснює лише нарахування та виплату пенсії у разі звернення пенсіонера з заявою встановленого зразка за призначенням/перерахунком пенсії, з наданням саме пенсіонером довідки, та у разі виникнення відповідного права.

При цьому, п.1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1), серед іншого встановлено, що заява про перерахунок пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Таким чином, лише ОСОБА_1 , чи його законний представник, могли звернутися до Пенсійного фонду із вказаною заявою про перерахунок пенсії з урахуванням довідок від Одеської національної морської академії та Будівельного ремонтного кооперативу «Вадим».

Вказані обставини спростовують висновок суду першої інстанції про те, що в матеріалах пенсійної справи позивача відсутні докази на підтвердження того, що саме позивачем були надані вказані довідки до пенсійного фонду.

Колегія суддів наголошує на тому, що пенсійні виплати мають постійний характер, а тому позивач не міг не звернути увагу на значне збільшення розміру пенсійних виплат з 2004 року. Так, згідно розрахунку переплати пенсії за період з січня 2004 року по червень 2019 року, розмір пенсії ОСОБА_1 до приведення його пенсійної справи у відповідність складав 10 674,93 грн., а після приведення - 3 826,90 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що саме ОСОБА_1 здійснив протиправні дії (зловживання), що призвели до зайвої сплати пенсії в сумі 328 409,73 грн., яка підлягає відшкодуванню шляхом утримання надміру сплачених сум пенсії.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про обов`язок Будівельного ремонтного кооперативу «Вадим» відшкодувати зайві пенсійні виплати, з підстав подання недостовірних відомостей. Такого висновку суд дійшов, аналізуючи докази у справі, зокрема, довідку №5329/01 від 04 червня 2007 року, за змістом якої застрахована особа ОСОБА_1 в 1998 році не значився в списках працюючих на вказаному підприємстві.

Є також безпідставними посилання позивача на ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України, за якою встановлений строк позовної давності, оскільки норми чинного законодавства не містять обмеження строку за яким пенсійна справа може бути приведена у відповідність внаслідок чого й стягнення надміру виплачених сум пенсійних виплат у періоді також не містить обмежень.

Резюмуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, що встановлені ст. 317 КАС України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків суду, викладених в рішенні обставинам справи що призвело до неправильного вирішення справи (п.3 ч.1 ст. 317 КАС України).

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України до справ незначної складності відносяться справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі незначної складності, відсутні підстави для касаційного оскарження даного рішення.

Керуючись статтями 310, 317, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 10.03.2020 року.