Справа № 640/1298/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1298/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Губської Л.В., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу представника Компанії «ЛЕНДМАКС ТРЕЙДІНГ ЛТД» - Сологуба Вадима Леонідовича на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року (розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Патрон Інвест» до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко Олена Вікторівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Клітко Валентина Василівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Патрон Інвест» (далі - позивач, ТОВ «Патрон Інвест») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 21.01.2019, прийнятий за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 за № 907-33-19 із доповненнями від 15.01.2019 за № 1132-33-19;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 190/5 від 23.01.2019, яким задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» від 11.01.2019 та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №36920757 від 05.09.2019, прийняте державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко Оленою Вікторівною, скасовані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №№ 37351663, 37351721 від 29.09.2017, № 38593273 від 07.12.2017, №38837625 від 20.12.2017, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко Валентиною Василівною та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідні записи про скасування записів внесених на підставі зазначених рішень.

В обґрунтування наведених вимог позивач посилається на Конституцію України, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, та зазначає про протиправність наказу Міністерства юстиції України № 190/5 від 23.01.2019, оскільки відповідачем не було повідомлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Патрон Інвест» про розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест». Одночасно позивач вказує, що є належним власником приміщення надбудови 5-6 поверхи за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, літера Г.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаною постановою, особа, яка не брала участі у справі станом на дату прийняття оскаржуваного рішення, звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Своє право на оскарження рішення суду першої інстанції, як особа, яка не брала участі у справі, апелянт обґрунтовує тим, що суд вирішив питання про його права та обов`язки, а саме відмовив у задоволенні позову ТОВ «Патрон Інвест». Апелянт вказує на те, що у грудні 2017 року компанією останнього прийнято рішення про участь в статуному капіталі ТОВ «Патрон Інвес» шляхом внесення до статуного фонду позивача належного апелянту на праві власності об`єкта нерухомого майна №000 офісної частини (надбудови) 5 - 6 поверх, загальною площею 3004, 1 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Дегтяівська 21, що підтверджено актом приймання - передачі №1 від 13.12.2017 року та статутом позивача. Вказане свідчить про те, що суд першої інстанції фактично вирішив питання про права та обов`язки Компанії «ЛЕНДМАКС ТРЕЙДІНГ ЛТД».

Колегія суддів звертає увагу, що 30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02 червня 2016 року N2 1401-VIII, який передбачає значні зміни не лише у судовій системі, але і у системі адвокатури

У Конституції України закріплюється, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Водночас законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Представництво адвокатами впроваджуватиметься поетапно: у Верховному Суді та судах касаційної інстанції - з 1 січня 2017 року, у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року, у судах першої інстанції-з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюватиметься з 1 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюватиметься за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

На підстав вище зазначеного, та з огляду на те, що норми Конституції України є нормами прямої дії, колегія суддів приходить до висновку про те, що з 01.01.2020 року представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування у Шостому апеляційному адміністративному суді здійснюється виключно прокурорами або адвокатами, проте представництво в суді у провадженнях, розпочатих до 01.01.2020 року, набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюватиметься за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного господарського суду України від 20.04.2017 року у справі №910/19968/16.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що наказом Міністерства юстиції України від 23.01.2019 № 190/5 задоволено скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» від 11.01.2019, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.09.2017 № 36920757, прийняте державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко О.В., від 29.09.2017 №№ 37351663, 37351721, від 07.12.2017 № 38593273, від 20.12.2017 № 38837625, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, внесених на підставі цих рішень.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до статті 37 Закону України від 01.07.2004 № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1952-ІV) рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав або територіального органу Міністерства юстиції України подається особою, яка вважає, що її права порушено, у письмовій формі та має містити:

1) повне найменування (ім`я) скаржника, його місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (ім`я) представника скаржника, якщо скарга подається представником;

2) реквізити рішення державного реєстратора, яке оскаржується;

3) зміст оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності та норми законодавства, які порушено, на думку скаржника;

4) викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги;

5) відомості про наявність чи відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може мати наслідком скасування оскаржуваного рішення державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру прав;

6) підпис скаржника або його представника із зазначенням дати складання скарги.

До скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором (за наявності), а також якщо скарга подається представником скаржника - довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження такого представника, або копія такого документа, засвідчена в установленому порядку.

Скарга на рішення про державну реєстрацію прав розглядається в порядку, визначеному цим Законом, виключно за умови, що вона подана особою, яка може підтвердити факт порушення її прав у результаті прийняття такого рішення.

Процедуру розгляду відповідно до законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту, що здійснюється Мін`юстом та його територіальними органами визначає Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128 (далі - Порядок № 1128).

Згідно з пунктами 2, 3, 4 Порядку № 1128 для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - комісія), положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

Розгляд скарг здійснюється за заявою особи, яка вважає, що її права порушено (далі - скаржник), що подається виключно у письмовій формі та повинна містити обов`язкові відомості та документи, що долучаються до скарги, передбачені Законами, а також відомості про бажання скаржника та/або його представника взяти участь у розгляді відповідної скарги по суті та про один із способів, зазначених у пункті 10 цього Порядку, в який скаржник бажає отримати повідомлення про зазначений розгляд.

Така скарга у день її надходження реєструється суб`єктом розгляду скарги відповідно до вимог законодавства з організації діловодства у державних органах.

Відсутність обов`язкових відомостей у скарзі та документів, що долучаються до скарги, передбачених Законами, не є підставою для відмови у її реєстрації.

Розгляд скарг здійснюється у строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян» з урахуванням особливостей, передбачених законами, які обраховуються з моменту реєстрації її суб`єктом розгляду скарги.

Пунктом 8 Порядку № 1128 встановлено, що під час розгляду скарги по суті комісія встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, зазначених у скарзі, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), та у разі необхідності витребування документів, пояснень тощо у суб`єкта оскарження, і вирішує:

1) чи мало місце прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом оскарження, чи мала місце оскаржувана дія або бездіяльність суб`єкта оскарження;

2) чи було оскаржуване рішення прийнято суб`єктом оскарження на законних підставах, чи здійснювалася дія або вчинялася бездіяльність суб`єктом оскарження на законних підставах;

3) чи належить задовольнити кожну з вимог скаржника або відмовити в їх задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у своїй скарзі (зокрема внесення шляхом виправлення технічних помилок у записах реєстрів взамін скасування рішення державного реєстратора);

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Під час розгляду скарги по суті обов`язково запрошується скаржник та/або його представник (за умови якщо ним зазначено про це у скарзі), суб`єкт оскарження та інші заінтересовані особи, зазначені у скарзі або встановлені відповідно до відомостей реєстрів. Неприбуття таких осіб, яким було належним чином повідомлено про розгляд скарги, а також неотримання такими особами повідомлень про час та місце розгляду скарги з причин, що не залежать від суб`єкта розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду (пункт 9).

Суб`єкт розгляду скарги своєчасно повідомляє особам, запрошеним до розгляду скарги по суті, про час і місце розгляду скарги в один з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі);

2) шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мінюсту;

3) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі та/або інших документах, що додаються до скарги) (пункт 10).

За результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу (пункт 12 Порядку № 1128).

Відповідно до пунктів 13, 14, 17 Порядку № 1128, якщо у скарзі заявлено дві або більше вимог, комісія надає правову оцінку кожній із них, яка включається до висновку комісії.

Висновок комісії, на підставі якого суб`єктом розгляду скарги приймається рішення про задоволення скарги, обов`язково містить інформацію про те, що:

1) рішення, дії або бездіяльність суб`єкта оскарження не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації;

2) скарга підлягає задоволенню в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням у якій частині) шляхом прийняття суб`єктом розгляду скарги рішень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктом 2 частини шостої статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Копії рішення, прийнятого за результатом розгляду скарги, засвідчені в установленому законодавством порядку, надсилаються скаржнику, суб`єкту оскарження, а також заінтересованим особам, які брали участь у розгляді скарги по суті, протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

Як встановлено, 11.01.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» подано до Міністерства юстиції України скаргу на рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.09.2017 № 36920757, прийняте державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко О.В., від 29.09.2017 №№ 37351663, 37351721, від 07.12.2017 № 38593273, від 20.12.2017 № 38837625, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В.

15.01.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» подано до відповідача доповнення до скарги.

Листами від 18.01.2019 № 2/907-33-19/19к, № 3/907-33-19/19к, № 4/907-33-19/19к, № 5/907-33-19/19к, № 6/907-33-19/19к Міністерство юстиції України надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Патрон Інвест», державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., Товариства з обмеженою відповідальністю «Офіс Лайн», Повіреному компанії «Лендмакс Трейдінг ЛТД» Максимчуку В. копію скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест».

Додатково у листах вказано, що повідомлення про дату, час та місце розгляду скарги Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, буде опубліковано в рубриці «Комісія з питань розгляду скарг у сфер державної реєстрації» (http://minjust.gov.ua/pages/commission_civil_register) за посиланням з офіційного сайту Мін`юсту (https://minjust.gov.ua/).

Встановлено, що оголошення про засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації розміщено на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України 18.01.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом забезпечення діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації речових прав 18.01.2019 повідомлено скаржника та суб`єктів оскарження про дату, час та місце розгляду скарги. Відповідно до витягу з реєстраційного журналу телефонограм, працівником відділу забезпечення діяльності Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації речових прав з метою повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Патрон Інвест» про дату, час та місце розгляду скарги здійснено телефонний дзвінок на номер , проте за вказаним номером не відповіли.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, від державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Патрон Інвест» надійшли заперечення на скаргу.

За результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації 21.01.2019 складено висновок, яким рекомендовано:

1. задовольнити скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» від 11.01.2019 у повному обсязі;

2. скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.09.2017 № 36920757, прийняте державним реєстратором Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко О.В., від 29.09.2017 №№ 37351663, 37351721, від 07.12.2017 № 38593273, від 20.12.2017 № 38837625, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., та внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про скасування записів, внесених на підставі цього рішення;

3. тимчасово заблокувати доступ державному реєстратору Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко О.В. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на три місяці.

23.01.2019 Міністерством юстиції України прийнято оскаржуваний наказ № 190/5 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Листами від 25.01.2019 № 7/907-33-19/19 к, № 8/907-33-19/19 к, № 9/907-33-19/19 к, №10/907-33-19/19 к, № 11/907-33-19/19 к Міністерство юстиції України повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Патрон Інвест», державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко О.В., приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., Товариство з обмеженою відповідальністю «Офіс Лайн» про прийняте рішення.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів зазначає, що Міністерством юстиції України дотримано порядок розгляду скарг на рішення державних реєстраторів та порядок прийняття спірного наказу.

Щодо посилання позивача, що його не було повідомлено про розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест», колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги зазначені вище посилання, оскільки наведені позивачем доводи спростовуються матеріалами справи.

Одночасно, позивач в позовній заяві зазначає, що 21.01.2019 з відкритих даних на сайті Міністерства юстиції України Товариству з обмеженою відповідальністю «Патрон Інвест» стало відомо, що на 21.01.2019 о 15:00 Управлінням розгляду звернень та забезпечення діяльності комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Департаменту державної реєстрації та нотаріату Міністерства юстиції України призначено розгляд скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест», в якому представник позивача взяв участь та подав письмові заперечення.

Разом з тим, фактична присутність на засіданні Комісії заінтересованих осіб свідчить про те, що їм було відомо про час та місце розгляду скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 804/2296/17.

Таким чином, в межах даної справи судом апеляційної інстанції не встановлено порушення прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Патрон Інвест», як заінтересованої особи на прийнятті участі під час розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест».

Щодо посилання позивача, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» не наділено повноваженнями подання скарги на рішення державних реєстраторів, якими зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, оскільки власником приміщення надбудови 5-6 поверхів за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, літера Г є Товариство з обмеженою відповідальністю «Патрон Інвест», колегія суддів зазначає наступне.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Таким чином, до адміністративної юрисдикції не належить розгляд справ, якщо у спірних відносинах вбачається спір про право.

За приписами ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній установлюються законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 3 цього ж Закону державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

При цьому, адміністративний суд, перевіряючи законність наказу Міністерства юстиції України про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, виходить з наявності порушеного права особи в публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізовує владні управлінські функції та не наділений повноваженнями надання оцінки приватно-правовим відносинам між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Патрон Інвест» щодо наявності права власності на об`єкт нерухомості.

Вказані обставини підлягають встановленню в межах справи господарського суду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З аналізу наведених вище норм слідує, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі і обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від основного принципу господарського судочинства, який полягає у змагальності сторін, а суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч. 1 ст. 6 вищезгаданої Конвенції.

З урахуванням наведеного та враховуючи зміст заявлених позовних вимог, судом надається оцінка обставинам справи виключно з підстав прийняття суб`єктом владних повноважень рішення в межах наданих повноважень та з дотриманням порядку його прийняття.

Відносно доводів позивача про те, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» не підлягала задоволенню з тих підстав, що в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа №640/21171/18 та в провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/17530/18, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини восьмої статті 37 Закону № 1952-ІV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;

3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;

5) є рішення цього органу з того самого питання;

6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Колегія суддів зазначає, що на час прийняття оскаржуваного наказу, в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала справа № 640/21171/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Котюк Ірини Володимирівни ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправним та скасування рішення №44517302 від 10.12.2018 16:41:04 про державну реєстрацію права власності на торгівельно-офісний центр (Літ. Г), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, загальною площею 9606,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00. В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/17530/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «К.С.КАМЕРТОН» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» про зобов`язання відповідача припинити дії по перешкоджанню позивачу у доступі до офісних приміщень, площа яких становить 783,2 кв.м. (площа, що використовується становить 681,0 + 15% площі приміщень загального користування, що розташовані на 6 (шостому) поверсі, що знаходиться в будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21, літера Г та здійсненні права користування Товариству з обмеженою відповідністю «К.С.КАМЕРТОН» нежитловими приміщеннями, що розташовані в правому крилі на 6 (шостому) поверсі, що знаходиться в будівлі за адресою: м. Київ, вул. Дегтяріська, буд. буд. 21, літера Г в межах та у порядку визначеному договором оренди б/н від 01.11.2018.

Виходячи зі змісту позовних вимог у наведених справах, зазначає, що вони не могли стати підставою для відмови у задоволенні скарги, оскільки не є спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав та не є справами, в межах яких вирішується спір щодо права власності на нерухоме майно.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на надані на вимогу суду апеляційної інстанції ТОВ «Авангар Інвест» підтвердження щодо наявності між учасниками справи будь - яких інших спорів, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в рамках господарського судочинства розглядалась справа №910/5851/19 за позовом ТОВ «ПАТРОН ІНВЕСТ» до ТОВ «РІЕЛТ ПРАЙМ», ТОВ «АВАНГАРД ІНВЕСТ», Державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського округу Котюк І.В та Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційний центр нерухомості та бізнесу» м. Києва Прошкіна О.В. про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна №878 від 10.12.2018 року недійсним, визнання протиправним та скасування рішення державних реєстраторів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.07.2019 року, яким у задоволенні позову ТОВ «ПАТРОН ІНВЕСТ» відмовлено повністю залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 року.

При цьому, доказів перебування в провадженні господарського суду або суду загальної юрисдикції за правилами, встановленими ЦПК України, справи щодо встановлення права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 21, літера Г та яка б унеможливлювала розгляд скарги Міністерством юстиції України, матеріали справи не містять.

Щодо посилання позивача на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18.01.2019 у справі № 752/939/19, якою в межах кримінального провадження №0000010 накладено арешт на частину об`єкта нерухомості - 5-6 поверхи будинку № 21 літера «Г» по вул. Дегтярівська в м. Києві , нерухомого майна 00 , право власності на які зареєстровані за ТОВ «Авангард Інвест» шляхом заборони розпорядження (відчуження) та користування ним, колегія суддів зазначає наступне.

Так, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги зазначені вище посилання та зазначає, що вказана ухвала не могла стати підставою для відмови у розгляді скарги ТОВ «Авангард Інвест», як обставина, що унеможливлювала розгляд скарги третьої особи, оскільки наказом Міністерства юстиції України не встановлено право розпорядження (відчуження) та користування об`єктом нерухомості.

Одночасно приймає до уваги посилання відповідача на те, що в ухвалі слідчого судді накладено арешт на нерухоме майно 00, а наслідками прийняття оскаржуваного наказу стало скасування рішень державного реєстратора прийняті щодо нерухомого майна №000, проте зазначає, що надання оцінки приналежності різним номерам об`єкту нерухомого майна підлягають вирішенню за правилами Цивільного процесуального кодексу України враховуючи наявність ознак приватно - правового спору.

В контексті наведеного зазначає про необгрунтованість доводів позивача щодо наявності підстав для відмови у задоволенні скарги на підставі пункту 2 частини восьмої статті 37 Закону № 1952-ІV (на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується), враховуючи відмінність реєстраційних номерів об`єкту нерухомості.

Щодо посилання позивача про створення Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард Інвест» у 2018 році, в зв`язку з чим його права не могли бути порушені реєстраційними діями, вчиненими у 2016 та 2017 роках, колегія суддів зазначає наступне.

Так, вказані обставини випливають із встановлення права власності на нерухоме майно, що як зазначено вище, не підлягає дослідженню в межах даної адміністративної справи.

Разом з тим, з аналізу ст. 37 Закону № 1952-ІV вбачається, що правом оскаржити рішення державних реєстраторів наділена особа, яка вважає, що її права порушено протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

В контексті наведеного зазначає, що під час розгляду справи відповідачем доведено правомірність прийняття наказу Міністерства юстиції України від 23.01.2019 № 190/5 про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Одночасно вказує, що згідно з п. 19 Порядку № 1128 рішення, дії або бездіяльність суб`єкта розгляду скарги можуть бути оскаржені до суду. Визначення суб`єкта розгляду скарги наведено у п. 1 цього Порядку, згідно якого Комісія з питань розгляду скарг не віднесена до суб`єкта розгляду скарги, а є лише постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Міністерстві юстиції України, що забезпечує розгляд скарг у сфері державної реєстрації (пункт 2 розділу 1 Положення про Комісію з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2016 № 37/5) .

Згідно з п. 12 Порядку № 1128, за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Тобто, висновок Комісії з питань розгляду скарг не є обов`язковим для суб`єкта розгляду скарги - Міністерства юстиції України, не є рішенням, що спричиняє виникнення будь-яких прав і обов`язків осіб чи суб`єктів владних повноважень, а отже, не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору.

Відповідно до п. 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

На підстав вище зазначеного, наданих додаткових пояснень та заперечень сторін, колегія суддів зазначає, що Компанії «ЛЕНДМАКС ТРЕЙДІНГ ЛТД» є особа, яка не брала участі у справі станом на дату прийняття оскаржуваного рішення, звернулась до суду апеляційної інстанції у зв`язку із тим, що суд вирішив питання про його права та обов`язки, а саме відмовив у задоволенні позову ТОВ «Патрон Інвест», учасником статутного капіталу якого є апелянт.

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає те, що спір про право, яке намагається оскаржити апелянт вирішено Господарським судом у справі №910/5851/19.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог, тому позов визнається таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Компанії «ЛЕНДМАКС ТРЕЙДІНГ ЛТД» - Сологуба Вадима Леонідовича - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 10 березня 2020 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Л.В. Губська,

М.І. Кобаль