Справа № 540/2833/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2833/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортний судноплавний мененджмент" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 12.12.2019 р. №,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортний судноплавний менеджмент» (далі позивач, ТОВ "ТСМ") звернулось з адміністративним позовом до Головного управління ДПС України у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі (далі відповідач) щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.12.2019р. № , яким позивачеві збільшено грошові зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням на 389917,0 грн. та за штрафними санкціями на 97479,25 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач за наслідками перевірки та подальшого узгодження матеріалів перевірки неправомірно збільшив прибуток ТОВ «Транспортний судноплавний менеджмент» за 2017 рік і як наслідок протиправно обчислив грошові зобов`язання за податковим повідомленням рішення № . Позивач стверджував, що не отримував прибуток від не нарахованої орендної плати по договорам бербоутних чартерів «БЄРКОН 2001» з Saluta Shpping Limited оскільки не звільнявся від нарахування орендної плати, а власник суден вправі в будь-який момент звернутись з вимогою про сплату фрахту і товариство сплатить належну суму коштів. Помилковими вважає висновки відповідача стосовно господарських операцій ТОВ «Транспортний судноплавний менеджмент» з ФОП ОСОБА_1 та збільшення оподатковуваного прибутку за 2017 рік у зв`язку з частковим виключенням цих операцій з витрат платника податку за 2017 рік. Позивач стверджував, що вказані операції підтверджуються первинним документами, які розкривають суть господарських операцій та доводять їх зв`язок з господарською діяльністю платника податку.

Відповідач проти позову заперечує і стверджує, що всі висновки акту перевірки складені на підставі документів наданих позивачем, які є свідченням виявлених порушень податкового законодавства України в частині формування оподатковуваного прибутку за 2017 рік. З цих підстав відповідач просить суд повністю відмовити позивачеві у задоволені його позовних вимог.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Спірне податкове повідомлення рішення складене на підставі висновків акту планової документальної перевірки позивача від 17.09.2019р. №2/21-22-05-01/39510497 (далі акт №2) за період з 01.01.2016р. по 31.03.2019р.

Відповідно до акту відповідачем, крім інших порушень податкового законодавства були встановлені порушення в частині нарахування та сплати податку на прибуток, у зв`язку з чим позивачеві було збільшено зобов`язання з цього податку за платежем на загальну суму 1711245,0 грн. у тому числі за 2017 рік на 1601825,0 грн. та за 2018 рік на 109420,0 грн. Скориставшись своїм правом позивач при ознайомлені з актом перевірки № 2 28.11.2019р. надав заперечення.

Відповідач листом від 09.12.2019р. №2745/10/21-22-0501-12 повідомив позивача про результати розгляду заперечень на висновки акту № 2, згідно з яким частково враховані заперечення платника податків та внесені зміни до акту.

Згідно внесених змін за результатами перевірки, позивачеві збільшено зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем на 389917,0 грн. у тому числі за 2017 рік на 389917,0 грн. та складене спірне податкове повідомлення-рішення.

Як вбачається з акту перевірки № 2 та листа контролюючого органу від 09.12.2019р. №2745/10/21-22-0501-12, підставою для збільшення грошових зобов`язань з податку на прибуток були результати дослідження відповідачем господарських відносин позивача з Saluta Shpping Limited та з фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 .

У акті перевірки відповідач зазначає, що на підставі договорів бербоутних чартерів «БЄРКОН 2001» з Saluta Shpping Limited у 2017 році передало позивачеві теплоходи «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2». У період з 06.04.2017р. по 07.10.2017р. на позабалансовому рахунку позивача обліковувався орендований теплохід «ІНФОРМАЦІЯ_1», а також з 11.09.2017р. по 07.11.2017р. на позабалансовому рахунку обліковувався орендований теплохід «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Згідно Бербоуту, пункт (Бокс) (орендна плата) судно передається власником у користування за винагороду 150 доларів США на добу пропорційно кількості днів перебування судна у Бербоуті.

На підставі додаткових угод про взаємне погодження, сторонами розірвано бербоутні чартери «БЄРКОН 2001» укладені між позивачем та з Saluta Shpping Limited, але орендна плата не нарахована.

Відповідач вважає, що не нарахування орендної плати не відповідає сутті бербоутних угод та є порушенням вимог п.5 Положення (стандартів) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» (далі П(С)БО), що привело до заниження доходу позивача за 2017 рік на 961466,0 грн. та порушення пп.134.1.1. п.134.1 ст.134 ПКУ.

Результатом виявлення вказаного порушення стало збільшення відповідачем за наслідками перевірки прибутку позивача за 2017 рік і відповідно додаткове обчислення грошових зобов`язань з податку на прибуток за цей податковий період.

Крім того, відповідно до акта перевірки встановлено, що протягом 2017 року позивач систематично користувався послугами ФОП ОСОБА_1 для потреб власної господарської діяльності.

Контролюючий орган вважає неправомірним віднесення до складу витрат позивача операції з придбання послуг у ФОП ОСОБА_1 за актами виконаних робіт від 27.06.2017р. № 25 на суму 115000грн., від 06.07.2017р. № 27 на суму 150000грн. та операцій з придбання робіт за актом від 16.08.2017р. № 37 на суму 943894,0 грн.

Всебічно вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача з наступних підстав.

Суд не погоджується з висновками відповідача про прямий вплив не нарахування орендної плати на збільшення оподатковуваного прибутку за період такого не нарахування у зв`язку із наступним.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПКУ об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Статтею 203 Кодексу торгівельного мореплавства України від 23.05.1995р. №176/95ВР визначено поняття договору чартеру (фрахтування) суден. Згідно з цією статтею за договором чартеру (фрахтування) судна на певний час судновласник зобов`язується за обумовлену плату (фрахт) надати судно фрахтувальнику для перевезення пасажирів, вантажів та для інших цілей торговельного мореплавства на певний час. Надане фрахтувальнику судно може бути укомплектоване екіпажем (тайм-чартер) або не споряджене і не укомплектоване екіпажем (бербоут-чартер).

За своєю суттю договір бербоут-чартер є договором оренди судна не укомплектованого екіпажем.

Такої ж думки дійшов відповідач у акті перевірки №2, аналізуючи використання позивачем теплоходів «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_2».

З цих підстав, до правовідносин позивача за договорами бербоутних чартерів «БЄРКОН 2001» з Saluta Shpping Limited можуть застосовуватись приписи Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до ч.1 ст.759 ЦКУ за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.762 ЦКУ за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 827 ЦКУ за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це, або якщо це випливає із суті відносин між ними.

Таким чином, укладання договору фрахту бербоут-чартер чи договору оренди на безоплатній основі неможливе оскільки це суперечить суті цих договорів визначених кодексом Торгівельного Мореплавства України та Цивільного кодексу України.

У разі відсутності плати у договорі фрахту (оренди) така плата може бути визначена виходячи з споживчої якості орендованих теплоходів та інших обставин, які мають істотне значення.

Якщо передача теплоходів у фрахт здійснена на безоплатній основі то такі правовідносини підпадають під ознаки договору позики.

Відповідно п.15 до Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" витрати на оренду основних засобів включаються до складу загальновиробничих витрат та відповідно до п.3 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" враховуються для визначення прибутку за підсумками звітного періоду.

З цих причин суд приходить до висновку, що у разі коли розмір орендної палати у договорі оренди не визначено то орендар зобов`язаний визначити розмір орендної плати самостійно з правом включення цієї плати до складу витрат відповідного звітного періоду.

У той же час суд вважає, що у разі коли належна за договорами фрахту бербоут-чартер орендна плата не нарахована то вона є економічною вигодою позивача від господарських відносин з власником суден Saluta Shpping Limited і тому на розрахунковий розмір орендної плати мають бути збільшені доходи позивача у відповідності з п.5 ПСБО 15 «Дохід».

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що не нарахування фрахту (орендної плати) власником судна не приводить до збільшення прибутку платника податку за результатами цієї операції, а також не спричиняє збільшення доходів платника податків в операції з отримання у користування майном за договорами позики.

На думку суду, головною помилкою відповідача при розгляді операції позивача з Saluta Shpping Limited за не нарахованою платою за фрахт судна «ІНФОРМАЦІЯ_1» є те, що контролюючий орган збільшивши доходи на суму безоплатної оренди не врахував, що при формуванні фінансового результату за цей податковий період, задекларований прибуток позивача є завищений на суму не нарахованого фрахту. Тобто факт не нарахування орендної плати врахований платником податку при декларуванні та визначені грошових зобов`язань з податку на прибуток за 2017 рік.

У зв`язку з цим суд вважає, що відповідач неправомірно збільшив грошові зобов`язання позивача з податку на прибуток за 2017 рік за наслідками перевірки операцій позивача з Saluta Shpping Limited по договорами фрахту бербоут-чартер за 2017 рік.

Відповідно до акту перевірки №2 підставою для збільшення оподатковуваного прибутку позивача за 2017 рік стали результати перевірки господарських операцій платника податку з фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 . Виконання робіт та послуг здійснювалось на підставі договорів.

За актом виконаних робіт від 27.06.2017 року № 25 ФОП ОСОБА_1 задокументував продаж позивачеві послуги у вигляді консультації з технічних питань, дослідження фізичних та експлуатаційних характеристик плавзасобу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За актом виконаних робіт від 06.07.2017р. № 27 підприємець задокументував продаж позивачеві послуг у вигляді консультацій з технічних питань комплексної підтримки і відновлення технічної готовності, виконання робіт по усуненню неприпустимих зносів і несправностей корпусу і ситам плавзасобу « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За актом від 16.08.2017р. № 37 ФОП ОСОБА_1 задокументував виконання позивачеві ремонтних робіт на теплоході «ІНФОРМАЦІЯ_3».

Відповідач вважає, що надані до перевірки акти №№25,27,37 не повністю розкривають зміст господарської операції, що є порушенням вимог ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ (далі Закон №996).

Як було встановлено відповідачем під час перевірки, ФОП ОСОБА_1 є платником єдиного податку 3 групи і у 2017 році у складі звітності не відобразив всі доходи отримані від продажу позивачеві робіт та послуг, декларував для залучення до господарської діяльності праці по одній особі щомісячно з серпня по листопад 2017 року.

Вказане на думку відповідача свідчить про відсутність підтвердження податковою звітністю даних щодо здійснення операцій з продажу робіт та послуг позивачеві, а бухгалтерські документи складені з метою виникнення податкової вигоди у сторонніх суб`єктів господарювання, коли створюється видимість придбання вигодонабувачем реально не наданих робіт та послуг з безпідставним віднесенням їх вартості до складу витрат, що є порушенням п.6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати».

Крім того, при розгляді заперечень на акт №2, на підставі наданих позивачем документів відповідачем було з`ясовано що теплохід «ІНФОРМАЦІЯ_3» перебував у користуванні позивача на підставі договору бербоут-чартер з 7 липня по 2 жовтня 2017 року. ФОП ОСОБА_1 задокументував продаж позивачеві робіт по ремонту вказаного теплоходу за актом від 16.08.2017р. №37 на суму 943894,0 грн.

Відповідач стверджує, що надані контролюючому органові документи свідчать, що протягом періоду фрахту теплохода «ІНФОРМАЦІЯ_3» позивач не отримував доходи від експлуатації цього судна.

З цих причин відповідач вважає, що відповідно до п.7 П(С) БО16 «Витрати» вартість ремонту судна «ІНФОРМАЦІЯ_3» не може бути включена до складу витрат для визначення оподатковуваного прибутку позивача. Суд зазначає, що вказані факти викладені лише у відзиві на позов та відсутні у акті перевірки.

Судом досліджені документи та позиція сторін щодо господарських зв`язків позивач з ФОП ОСОБА_1 за період з червня по серпень 2017 року. При цьому суд вважає за необхідне врахувати наступне.

Статтею 1 Закону № 996 визначено, що господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно до п.1 ст. 9 Закону № 996 - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно п.2 ст. 9 Закону № 996 первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до п.7 П(С) БО16 «Витрати» витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

За п.1 П(С)БО 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" прибуток це сума, на яку доходи перевищують пов`язані з ними витрати.

За своїм змістом акти виконаних послуг від 27.06.2017р. № 25 на суму 115000грн., від 06.07.2017р. № 27 на суму 150000грн. містять узагальнюючу інформацію про характер виконаних робіт без деталізації її виконання.

За актом № 25 задокументований продаж позивачеві послуг у вигляді консультацій з технічних питань (з дослідження фізичних та експлуатаційних характеристик таких як сила, товщина, зносостійкість) по плавзасобу «ІНФОРМАЦІЯ_1». До акту надані рекомендації перевірки стану ТБ на робочому місці.

У той же час, ні акт виконання послуг, ні додатки до акту не містять відомостей про спосіб та джерела таких висновків виконавця робіт. Наприклад: вивчення питання чи знаходяться шляхи підходу до робочого місця (трапи) в належному стані, чи добре освітлені та чи не захаращені вони, відповідь - так.

Аналогічно складений акт надання послуг № 27, який засвідчує надання консультацій з технічних питань комплексної підтримки і відновлення технічної готовності, виконання робіт по усуненню неприпустимих зносів та несправностей корпусу і систем плавзасобу «ІНФОРМАЦІЯ_1». До акту надана інструкція по завантаженню, яка містить загальні відомості про плавзасіб, відомості про способи розміщення вантажу, обмеження при завантажені плавзасобу та інше.

За актом виконаних робіт від 16.08.2017р. № 37 на суму 943894,0 грн. задокументоване виконання робіт на теплоході «ІНФОРМАЦІЯ_3». Згідно додатку № 4 від 01.06.2017 року до договору підряду серед робіт, що мав виконати ФОП ОСОБА_1 це АПС головного двигуна та АПС дизель-генераторів, зварювання СКР по зовнішній обшивці (148 місць), ремонт клапанів осушення, баластно-осушувального насосу очищування та фарбування цистерни питної води, палуби бака головної палуби, трюмів та інше.

З актів проданих послуг та виконаних робіт вбачається, що всі роботи та послуги були здійснені ФОП ОСОБА_1 , а для виконання робіт у серпні було залучено працю тільки одного працівника.

Суд погоджується з висновками відповідача, що між позивачем та ФОП ОСОБА_1 укладались договори, які не містили інформацію про наявність у виконавця робіт та послуг належної кваліфікації для надання специфічних послуг та здійснення робіт. Задокументований продаж робіт (послуг) передбачає наявність у виконавця необхідної кваліфікації, обладнання та залучення до виконання значної кількості людських ресурсів чи послуг сторонніх СПД, виходячи із переліку та найменування робіт зазначених в акті, що не встановлено ні під час перевірки, ні в судовому засіданні.

При чому, залучення до виконання робіт чи послуг сторонніх СПД мала бути обумовлена угодами за участю позивача для забезпечення належної якості отриманих робіт чи послуг.

При розгляді правомірності віднесення до складу витрат вартості ремонту теплоходу «ІНФОРМАЦІЯ_3», суд враховує ту обставину, що за період фрахту теплоходу позивачем не отримано доходів від експлуатації цього плавзасобу.

Оскільки П(С )БО №1, та №16 передбачають врахування у складі витрат лише тих витрат платника податків, які спричиняють отримання економічних вигод (доходу) протягом звітного періоду, то декларування таких витрат у інших випадках є витратами майбутніх періодів, або витратами не пов`язаними з отриманням декларованого фінансового результату за звітний (податковий) період.

За таких обставин та враховуючи приписи вищенаведених норм законодавства, суд вважає, що позивач неправомірно включив до складу витрат 2017 року вартість робіт та послуг отриманих від ФОП ОСОБА_1 за актами від 27.06.2017р. № 25 на суму 115000грн., від 06.07.2017р. № 27 на суму 150000грн. від 16.08.2017р. № 37на суму 943894,0 грн. і тим самим занизив оподатковуваний прибуток за 2017 рік на 1208894грн.

З цих підстав суд частково задовольняє позовні вимоги позивача та скасовує спірне ППР за платежем на173063,88 грн.. за штрафними санкціями на 43 265,97 грн.

Відповідно до зазначеного підлягають пропорційному врахуванню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний судноплавний менеджмент» задовольнити частково.

Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 12.12.2019 р. № , за податковим зобов`язанням на 173063,88 грн. та за штрафними санкціями на 43265,97 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (ЄРПОУ 43143201) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортний судноплавний менеджмент» (, м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 14) судовий збір в сумі 3244,95 грн (три тисячі двісті сорок чотири гривні 95 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 111030100