Справа № 263/2714/20
Суддя: Ікорська Є. С.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/2714/20
Провадження № 2-а/263/159/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючої судді Ікорської Є.С.,

за участю секретаря Шпичак Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполь у порядку розгляду окремої категорії термінових адміністративних справ за правилами позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довженко Валерій Іванович, до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ПН МДО № 000421 від 21 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довженко В.І., до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ПН МДО № 000421 від 21 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що постановою Маріупольського МРВ МКАП ГУДМС у Донецькій області серії ПН МДО № 000421 від 21 лютого 2020 року на громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП. Зі змісту постанови убачаться, що підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП стало те, що останній приїхав на територію України 08 червня 2019 року через ККП «Одеса» літаком та проживав у громадянки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , та з 06 вересня 2019 року перебуває на території України незаконно, тобто порушує правила перебування в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, що є порушенням ч. 1, ч. 3 ст. 9, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», п. 2 Порядку, затвердженого КМУ № 150 від 15 лютого 2012 року. Із вказаною постановою не згоден, посилаючись на наступне. Так, диспозицією ч. 1 ст. 203 КУпАП передбачена відповідальність за порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті. Вказує, що ОСОБА_1 не ухилявся від виїзду з України після закінчення відповідно терміну перебування, що підтверджується відповідними відмітками у паспорті, згідно з якими ОСОБА_1 08 червня 2019 року прибув на територію України та 05 вересня 2019 року вибув з території України на пропускному пункті «Маяки-Удобне» на територію республіки Молдова. Отже, він виконав зі свого боку усі необхідні дії для виїзду з України до закінчення відповідного терміну перебування. Тому винесена постанова є передчасною, а позивач на законних підставах прибув на територію України 08 червня 2019 року та законно перебував на території країни до 06 вересня 2019 року включно. Зазначає, що протокол складений із порушенням ст. 256 КУпАП, зокрема такий не містить відомостей про свідків, не зазначена суть адміністративного правопорушення, письмові записи у протоколі зроблені не ОСОБА_1 , а головним спеціалістом Юдіним Д.В. Також у графі «участь перекладача» зазначено «відсутній», тобто протокол складений без участі перекладача, в той час як ОСОБА_1 не володіє державною мовою. На підтвердження факту вчинення правопорушення ОСОБА_1 додано лише його письмові пояснення, копія свідоцтва про шлюб та копія паспортів. Так, при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідач діяв всупереч вимог КУпАП, не встановивши підстави перебування останнього на території України, не визначив у постанові дату, час та місце вчинення правопорушення, не вказав який нормативно-правовий акт порушений діями ОСОБА_1 , що у сукупності вказує на недоведеність об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП. Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства освіти і науки України від 04 травня 2005 р. № 273 передбачені вимоги до складання протоколу, які не дотримані уповноваженою посадовою особою Державної міграційної служби України Маріупольського МРВ МКАП ГУДМ у Донецькій області, а саме п. 2.6, через що ОСОБА_1 був позбавлений можливості розуміти та не міг скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. З наведених підстав оскаржувану постанову просив визнати протиправною та скасувати.

06 березня 2020 року представником відповідача Ставицьким О. наданий відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. 20 лютого 2020 року Головним управлінням Державної міграційної служби України в Донецькій області при здійсненні контррозвідувального пошуку на каналі в`їзд/виїзд іноземців та осіб без громадянства в/з України з метою попередження, виявлення та документування фактів можливої розвідувальної та іншої протиправної діяльності на шкоду державної безпеки України встановлено громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прилетів 08 червня 2019 року до України через міжнародний аеропорт м. Одеси, у порушення вимог міграційного законодавства до теперішнього часу не залишив територію України. Листом № 6нт ініційоване питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесено рішення про примусове повернення до країни походження. 21 лютого 2020 року працівниками Маріупольського міжрайонного відділу міграційного контролю та адміністративного провадження ГУ ДМС України шляхом опитування ОСОБА_1 , його дружини громадянки України ОСОБА_2 , перевіркою наданих документів та відомостей з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») встановлено, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 08 червня 2019 року прилетів в України до міжнародного аеропорту м. Одеса, з метою відпочинку. Строк перебування ОСОБА_1 на території України закінчився 05 вересня 2019 року. ОСОБА_1 через місяць після в`їзду в Україну приїхав до міста Маріуполя Донецької області. 04 вересня 2019 року зареєстрував шлюб із громадянкою України ОСОБА_2 . Відповідно до пояснень ОСОБА_2 ОСОБА_1 з моменту укладання шлюбу проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з території України не виїжджав, місце проживання не змінював. Штамп про перетин державного кордону у напрямку виїзд з КПП «Маяк-Удобне» від 05 вересня 2019 року, який проставлений у паспорті громадянина Республіки Вірменії НОМЕР_1 , виданому 03 травня 2019 року на ім`я ОСОБА_1 , не підтверджує факт виїзду позивача за межі України, адже за інформацією з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан») відомості щодо перетину державного кордону України скасовані. Таким чином, починаючи з 06 вересня 2019 року громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 перебуває незаконно, від виїзду ухиляється. 21 лютого 2020 року провідним спеціалістом Маріупольського міжрайонного відділу міграційного контролю та адміністративного провадження ГУ ДМС України відносно ОСОБА_1 складений протокол за ч. 1 ст. 203 КУпАП. При складанні протоколу ОСОБА_1 роз`яснені права і обов`язки, передбачені ст. 28 Конституції України та ст. 268 КУпАП, про що свідчить особистий підпис у протоколі про адміністративне правопорушення. Від послуг перекладача ОСОБА_1 відмовився, власноруч у пояснені зазначив, що українською мову розуміє, перекладач не потрібен. Протокол про адміністративне правопорушення ПР МДО № 000421 складений відповідно до вимог КУпАП та Інструкції, містить усі передбачені реквізити, відображає обставини правопорушення, до нього додані необхідні докази. На позивача накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. З метою забезпечення вимог ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» винесено рішення № 2 про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 та зобов`язано покинути території України у термін до 06 березня 2020 року, про яке повідомлено керівника Маріупольської місцевої прокуратури № 1. Вказує, що посилання позивача на нібито допущені порушення мають виключно декларативний характер, ніяких доказів, які б підтверджували наявність незаконності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення або порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, суду не надано, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 березня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами параграфу 2 глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 березня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про розгляд справи за участі представника відповідача та клопотання Довженка В.І., який діє в інтересах громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_1 , про відкладення розгляду справи.

Сторонам також роз`яснено вимоги ст. 268 КАС України, якою передбачено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Також сторонам роз`яснено, що відповідно до ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

З урахуванням вищезазначених вимог закону при розгляді даної категорії термінових адміністративних справ, у задоволенні клопотань представника позивача за його участі та відповідача про відкладення розгляду справи відмовлено.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Предметом спору у справі є визнання протиправною та скасування постанови серії ПН МДО № 000421 від 21 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП у розмірі 1700 грн.

Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема відсутність перекладача під час складання протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, у постанові про накладення адміністративного стягнення не міститься відомостей про свідків, не зазначена суть адміністративного правопорушення, письмові записи у протоколі зроблені не ОСОБА_1 , а головним спеціалістом Юдіним Д.В., не зазначені місце, час та інші обставини, які б давали підстави стверджувати про наявність об`єктивної сторони правопорушення, а також порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначаються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону іноземцями та особами без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, є іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Відповідно до Угоди про взаємне визнання віз держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав від 09 жовтня 1992 року для громадян країн-учасниць СНД встановлено безвізовий порядок в`їзду.

Пунктом 15 статті 4 вказаного Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті, тягнуть накладення адміністративного стягнення.

Статтею 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з положеннями статті 222-2 КУпАП центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства про паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, законодавства про перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, про транзитний проїзд через територію України, а також питання щодо реєстрації місця проживання (статті 197-201, частина перша статті 203, статті 204, 205, 206).

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній(незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник, заступники керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, інші уповноважені керівником посадові особи цього органу.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 268 КУпАП встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 245 КУпАП України визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з вищевикладеного, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана виконати ряд дій, обов`язкове виконання яких у своїй сукупності сприяє правильному вирішенню справи по суті і винесенню законного рішення.

Відповідно до ст. 274 КУпАП перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 279 КУпАП головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Суб`єкт владних повноважень зобов`язаний забезпечити іноземцю реальну можливість реалізувати свої права, зокрема право на перекладача, яке перебуває у взаємозв`язку з правом знати за що він притягається до адміністративної відповідальності і яка саме санкція до нього застосовується, оскільки від цього безпосередньо залежить наявність у нього чіткої практичної можливості оскаржити дії, які становлять втручання в його права.

Право іноземця на допомогу перекладача регламентовано не тільки внутрішніми нормативно-правовими актами України, а й пунктом 1 статті 5 Декларації про права людини у відношенні осіб, що не є громадянами країни, в якій вони проживають, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 13.12.1985 на виконання Міжнародних пактів про права людини, що ратифіковані Україною, а також на важливості забезпечення права особи на перекладача неодноразово наголошувалось в рішеннях Європейського суду з прав людини (рішення від 28.11.1978 у справі "Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН", від 19.12.1989 у справі "Камазінскі проти Австрії", від 30.05.1980 у справі "Артіко проти Італії").

Отже, дотримання права іноземця на перекладача при прийнятті суб`єктом владних повноважень постанови про накладення штрафу відносно нього є достатньою і необхідною правовою підставою вважати, що він обізнаний з його змістом і сутністю, а отже, знає або повинен знати про втручання в його права.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ПР МДО № 000421 вбачається, що перекладач при розгляді адміністративного протоколу не залучався.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 , викладеними російською мовою, вбачається, що останній зазначив, що розуміє українську мову та не потребує перекладача.

Проте, в матеріалах адміністративної справи відсутні жодні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 , перебуваючи на території України незначний час, будучи громадянином Вірменії, який не вивчав українську мову, насправді володіє українською мовою та міг у повному обсязі скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, а тому складання ОСОБА_1 російською мовою пояснень з текстом, що він розуміє українську мову та не потребує перекладача, є формальним ставленням уповноважених осіб ДМС до розгляду адміністративного провадження за участю іноземця і не може бути беззаперечним доказом розуміння ОСОБА_1 процедури проведеного українською мовою розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.

Також, при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до п. 2.6. Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України затвердженої Наказом МВС України від 28.08.2013 № 825, у разі коли особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не володіє мовою, якою ведеться провадження, протокол про правопорушення складається за участю перекладача.

Перекладачем може бути особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного або письмового перекладу з однієї мови на іншу, а також особа, яка володіє технікою жестової мови (для спілкування з особами з вадами слуху).

Перекладачами також можуть бути залучені особи, відомості про яких унесено до Довідково-інформаційного реєстру перекладачів відповідно до Порядку ведення Державною міграційною службою України Довідково-інформаційного реєстру перекладачів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 березня 2013 року № 228, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 травня 2013 року за № 801/23333.

Статтею 26 Конституції України встановлено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Отже, при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності позивача уповноважена особа Маріупольського МРВ МКАП ГУДМС у Донецькій області позбавила можливості позивача внаслідок не володіння українською мовою розуміти наслідки дій суб`єкта владних повноважень щодо вирішення притягнення останнього до відповідальності та складання постанови, що виразилося у не залученні перекладача та можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності є підставою для надіслання справи на новий розгляд до Маріупольського МРВ МКАП ГУДМС у Донецькій області, внаслідок чого обставини та факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203 КУпАП, судом не оцінюються.

Відтак, суд констатує, що позивач був позбавлений можливості скористатися правом на захист, що регламентований ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України у разі задоволення адміністративного позову, суд може скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Пункт 3 частини 2 ст. 245 КАС України встановлює способи захисту від протиправного рішення суб`єкта владних повноважень. Тому передусім суд повинен зробити висновок про протиправність такого рішення, яка полягає у незаконності чи невідповідності іншому правовому акту з вищою юридичною силою.

Тобто застосування одного із встановлених законом засобів захисту порушеного права позивача - скасування рішення - можливо у разі задоволення вимог про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та більш конкретніше сформулювати резолютивну частину рішення з метою повного захисту прав та інтересів позивача.

За встановлених обставин суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

Оскільки судом встановлено порушення процедури розгляду протоколу про адміністративне правопорушення та складення постанови про накладення адміністративного стягнення, суд приходить до висновку про необхідність повернення справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 203 КУпАП, відносно громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_1 на новий розгляд до Маріупольського МРВ МКАП ГУДМС у Донецькій області.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України "Про правовий статусі іноземців та осіб без громадянства", ст.ст. 9, 203, 222-2, 245, 246, 251, 254, 268, 274, 278, 280 КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення Державною міграційною службою України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 825 від 28 серпня 2013 року, ст.ст. 2, 5, 7-9,72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 268, 269, 286, 288, 289, 371 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Довженко Валерій Іванович, до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови серії ПН МДО № 000421 від 21 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 203 КУпАП - задовольнити частково.

Визнати постанову серії ПН МДО № 000421 від 21 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 203 КУпАП, протиправною та скасувати.

Надіслати справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 203 КУпАП, відносно громадянина Республіки Вірменії ОСОБА_1 на новий розгляд до Маріупольського МРВ МКАП ГУДМС у Донецькій області.

В інший частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Громадянин Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Вірменії НОМЕР_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 ;

Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, , юридична адреса: вул. Митрополитська, 20, м. Маріуполь, 87515, засоби зв`язку НОМЕР_2 58 73 08.

Суддя Є.С. Ікорська