Справа № 140/2593/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2593/19 пров. № А/857/349/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області (правонаступник - Головне управління ДПС у Волинській області) на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 140/2593/19 за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Ексіма Плюс" до Головного управління ДФС у Волинській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення заборгованості,-

суддя в 1-й інстанції - Ксензюк А. Я.,

час ухвалення рішення - 24.10.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складення повного тексту рішення - не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач - Дочірнє підприємства "Ексіма Плюс" звернулося в суд з позовом до відповідача - Головного управління ДФС у Волинській області, в якому просило визнати протиправною бездіяльність ГУ ДФС у Волинській області в частині неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про відшкодування з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2014 року у розмірі 234127,00 грн; стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Волинській області заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість за серпень 2014 року у розмірі 234127,00 грн та пені у розмірі 49643,76 грн.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Волинській області щодо неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про відшкодування з Державного бюджету України на користь Дочірнього підприємства "Ексіма Плюс" суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2014 року в розмірі 234127 (двісті тридцять чотири тисячі сто двадцять сім) гривень 00 копійок. Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Волинській області на користь Дочірнього підприємства "Ексіма Плюс" заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість у розмірі 234127 (двісті тридцять чотири тисячі сто двадцять сім) гривень 00 копійок та пеню в розмірі 49643 (сорок дев`ять тисяч шістсот сорок три) гривні 76 копійок, нараховану на суму такої заборгованості за період з 25 серпня 2018 року по 23 серпня 2019 року. Стягнуто на користь Дочірнього підприємства "Ексіма Плюс" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області судові витрати у розмірі 9676 (дев`ять тисяч шістсот сімдесят шість) гривень 93 копійки.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач - ГУ ДФС у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що відшкодування узгоджених сум податку здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Зазначає, що ДФС та Головними управліннями ДФС в області проводиться моніторинг залишку невідшкодованого ПДВ в тому числі, який знаходиться в адміністративному чи судовому оскарженні, та вносяться дані до інформаційних таблиць передбачених ДФС України. Звертає увагу, що останню інформацію надано до ДФС України 30 серпня 2019 року щодо сум, які повинні бути відображені у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість в тому числі і по ДП "Ексіма Плюс" по декларації за серпень 2014 року в сумі наявного в ІТС "Податковий блок" ІКП платника залишку невідшкодованих сум ПДВ - 183208, 66 грн та внесені всі необхідні дані до інформаційної таблиці розробленої ДФС України. Таким чином, ГУ ДФС у Волинській області вчиняються усі необхідні дії щодо своєчасного відшкодування сум ПДВ по декларації за серпень 2014 року на рахунок платника ДП "Ексіма Плюс". Вважає незрозумілим чим керувався позивач при здійсненні розрахунку пені у розмірі 49643,9 грн зазначаючи період нарахування з 25 серпня 2018 року. Крім того, зазначає, що бюджетне відшкодування за серпень 2014 року набуло статусу заборгованості з моменту набрання рішенням суду законної сили, а саме: з 21 березня 2016 року, а позивач звернувся до суду лише 23 серпня 2019 року, тому останнім пропущено передбачений ст.102 ПК України строк звернення до суду. З клопотанням про поновлення строку звернення до суду не звертався. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов залишити без розгляду.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні 04 березня 2020 року замінено відповідача Головне управління ДФС у Волинській області правонаступником - Головним управлінням ДПС у Волинській області.

Представник відповідача (апелянта) - Кушнір Ю. В. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позов залишити без розгляду, оскільки строки, передбачені ст.102 ПК України пропущено.

Представник позивача - Максимчук Ю. В. у судовому засіданні не погодився з доводами апеляційної скарги і вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник відповідача - Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області у судове засідання не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи без участі представника за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 13 листопада 2014 року по 21 листопада 2014 року Любомльським відділенням Ковельської ОДПІ проведено позапланову виїзну перевірку ДП "Ексіма Плюс" з питань правомірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за серпень 2014 року та від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту по податку на додану вартість за липень 2014 року. За наслідками перевірки відповідачем складено акт від 28 листопада 2014 року №363/15-35954365, яким встановлено порушення позивачем вимог п.44.1 ст.44, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.198.3 ст.198, п.200.1, 200.3, п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого ДП "Ексіма Плюс" по операціях з придбання ТМЦ по імпорту, їх транспортування та процесу переробки сировини завищено податковий кредит з ПДВ за липень 2014 року на суму 307550,00 грн та відповідно завищено бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку за серпень 2014 року на суму 234127,00 грн.

На підставі вказаного акту відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 10 грудня 2014 року №001456310 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2014 року на 234127,00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 58431,75 грн., №001449310 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) на 91536,25 грн. (в тому числі: за основним платежем - 73229,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 18307,25 грн.), №001461310 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) на 242,50 грн. (в тому числі: за основним платежем - 194,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 48,50 грн.).

Позивачем оскаржено вищевказані податкові повідомлення-рішення до Волинського окружного адміністративного суду. Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі №803/50-15-а за позовом ДП "Ексіма Плюс" до Любомльського відділення Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Любомльського відділення Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області від 10 грудня 2014 року №001461310, №001449310, №001456310.

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року апеляційну скаргу Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі №803/50/15-а залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 04 вересня 2018 року в справі №803/50/15-а касаційну скаргу Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишено без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року у справі №803/50/15-а залишено без змін.

05 грудня 2018 року ДП "Ексіма Плюс" звернулося до ГУ ДФС у Волинській області із заявою, в якій просило подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування з бюджету на рахунок ДП "Ексіма Плюс" 234127,00 грн.

Листом від 20 грудня 2018 року № 23305/10-03-20-10-01 "Про надання відповіді" ГУ ДФС у Волинській області повідомило позивача, що можливість внесення даних в автоматичному режимі до Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ поданих до 1 лютого 2016 року за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку невідшкодовані з бюджету, відсутня. Також відсутня технічна можливість у внесенні даних до Єдиного реєстру по закінченню процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду. Крім того, повідомлено, що ГУ ДФС у Волинській області періодично подає інформацію щодо сум, які повинні бути відображені у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ДП "Ексіма Плюс" по декларації за серпень 2014 року, остання інформація подана до ДФС України 30 листопада 2018 року. Вказано, що контролюючим органом вжито заходи щодо виконання рішень судів, якими скасовано податкове повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування ДП "Ексіма Плюс" по податковій декларації з ПДВ за серпень 2014 року та відображено невідшкодовану суму в Тимчасовому реєстрі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з 05 квітня 2016 року сума ПДВ у розмірі 234127,00 грн вважається заборгованістю бюджету з відшкодування ПДВ і на дану суму має нараховуватися пеня, передбачена пунктом 200.23 статті 200 ПК України, яка контролюючим органом не нараховувалася та не виплачувалася, оскільки рішення суду, яким було підтверджено правомірність суми бюджетного відшкодування ПДВ набрало законної сили 21 березня 2016 року, висновок про відшкодування ПДВ мав бути поданий до органу ДКС України не пізніше 28 березня 2016 року та сума ПДВ виплачена ДП "Ексіма Плюс" не пізніше 04 квітня 2016 року, а тому позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності ГУ ДФС у Волинській області щодо неподання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про відшкодування з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за серпень 2014 року в розмірі 234127,00 грн та про стягнення з Державного бюджету України через ГУ ДКС України у Волинській області на користь вказаної заборгованості та пені в розмірі 49643,76 грн, нарахованої на суму такої заборгованості за період з 25 серпня 2018 року по 23 серпня 2019 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначено статтею 200 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п.200.7 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника (підпункт 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до п.п.200.7.1, 200.7.2, 200.7.3 пункту 200.7 статті 200 ПК України (в редакції від 01 лютого 2016 року) Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, формує та веде: а) Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті; б)Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

До таких реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування вносяться такі дані: назва платника податку та його індивідуальний податковий номер; дата подання заяви на бюджетне відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (за умови їх подання); дата узгодження контролюючим органом суми бюджетного відшкодування за кожною заявою; дата висновку, направленого до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, із зазначенням суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню; дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом; дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується; дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження; дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Порядок ведення та форма реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до кожного відповідного Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову та митну політику, щоденно публікує на своєму офіційному веб-сайті реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначені у підпункті 200.7.1 пункту 200.7 цієї статті, із зазначенням даних, вказаних у цьому пункті.

Зазначені дані не належать до інформації з обмеженим доступом.

П.200.15 ст.200 ПК України передбачає, що у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У разі неузгодження контролюючим органом суми податку, заявленої до відшкодування, або її частини зобов`язання з бюджетного відшкодування податку в частині неузгодженої суми виникає з дня закінчення процедури адміністративного або судового оскарження, за результатами якої прийнято рішення на користь платника податків.

Згідно з п.200.13 ст.200 ПК України на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

П.56.18 ст.56 ПК України передбачає, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п.1 розділу 2 Порядку взаємодії органів Державної фіскальної служби України та органів Державної казначейської служби України у процесі судового розгляду та виконання рішень суду про бюджетне відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, або стягнення митних платежів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №343 від 09 березня 2016 року і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2016 року за №496/28626, для забезпечення повного з`ясування обставин, що мають значення в процесі судового розгляду позовних заяв про бюджетне відшкодування ПДВ, пені або стягнення митних платежів, відповідачами у таких справах є орган ДФС, на обліку якого перебуває платник або який здійснював митне оформлення, та орган Казначейства за місцем знаходження відповідного органу ДФС.

При цьому, законами України від 24 грудня 2015 року № 909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" та від 21 грудня 2016 року №1797-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні" внесено зміни до статті 200 ПК України, зокрема, й щодо порядку бюджетного відшкодування ПДВ.

У зв`язку з прийняттям вказаних змін до ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 визнано таким, що втратив чинність Порядок №39.

Згідно з п.п.200.7.1 п.200.7 ст.200 ПК України на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до п.п.200.7.2 п.200.7 ст.200 ПК України заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

П.200.12 ст.200 ПК України передбачає, що узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунку на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Вищезазначені норми ст.200 ПК України узгоджуються з пунктами 6, 7, 11, 12 Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 № 26 (далі - Порядок № 26).

Відповідно до п.56 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України до 01 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 01 лютого 2016 року, за якими станом на 01 січня 2017 року суми ПДВ не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються в порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум ПДВ, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування ПДВ в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування ПДВ, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування ПДВ здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року, позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 10 грудня 2014 року №, №001449310, №001456310. Судове рішення, яким було визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення набрало законної сили 21 березня 2016 року.

Не погоджуючись із рішеннями судів Ковельська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Волинській області подала касаційну скаргу, в якій просила постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року скасувати, прийняти нове рішення, яким в зволенні позовних вимог відмовити.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року касаційну скаргу Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Волинській області залишено без задоволення, постанову Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року у справі №803/50/15-а залишено без змін.

05 грудня 2018 року після прийняття рішення Верховним Судом у цій справі ДП «Ексіма Плюс» звернулося до ГУ ДФС у Волинській області із заявою, в якій просило подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про відшкодування з бюджету на рахунок ДП «Ексіма Плюс» 234 127 грн.

Листом від 20 грудня 2018 року № 23305/10-03-20-10-01 «Про надання відповіді», ГУ ДФС у Волинській області повідомило позивача, що можливість внесення даних в автоматичному режимі Тимчасового реєстру заяв про повернення сум бюджетного відшкодування ПДВ поданих до 1 лютого 2016 року за якими станом на 01 січня 2017 року суми податку невідшкодовані з бюджету, відсутня. Також, відсутня технічна можливість у внесенні даних до Єдиного реєстру по закінченню процедури адміністративного оскарження або набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, сума бюджетного відшкодування у розмірі 234127,00 грн є узгодженою в порядку судового оскарження податкового повідомлення-рішення контролюючого органу від 10 грудня 2014 року №001456310 про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ за серпень 2014 року на 234127,00 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 58431,75 грн, а саме: з моменту набрання законної сили постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі №803/50/15-а, тобто з дати проголошення ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2016 року.

Згідно з ч.3 ст.254 КАС України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Тому враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що право на бюджетне відшкодування виникло в ДП "Ексіма Плюс" з моменту набрання законної сили постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі №803/50/15-а, відповідно обов`язок щодо бюджетного відшкодування заборгованості з ПДВ у ГУ ДФС у Волинській області виник 21 березня 2016 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом 23 серпня 2019 року. При цьому жодного клопотання про поновлення строків не подавав.

Ст.102 ПК України передбачає строк давності у 1095 днів, зокрема на право контролюючого органу щодо проведення перевірки та самостійного визначення суми грошових зобов`язань (пункт 102.1); стягнення податкового боргу (пункт 102.4); право платника податків на подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (пункт 102.5).

Відповідно до положень п.102.5 ст.102 ПК України при зверненні до суду з позовом про стягнення суми бюджетного відшкодування застосовується строк 1095 днів з моменту коли особа отримала право на таке відшкодування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що право на бюджетне відшкодування виникло в ДП "Ексіма Плюс" з моменту набрання законної сили постановою Волинського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2015 року у справі №803/50/15-а, відповідно обов`язок щодо бюджетного відшкодування заборгованості з ПДВ у ГУ ДФС у Волинській області виник 21 березня 2016 року, разом з тим позивач звернувся в суд 23 серпня 2019 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ст.102 ПК України, клопотання про поновлення строку не заявляв.

П.8 ч.1 ст.240 КАС України передбачає, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч.3,4 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що позивач звернувся в суд з пропуском строку, встановленого п.102.5 ст.102 ПК України, і не заявляв клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, а тому позов необхідно залишити без розгляду.

Разом з тим, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, що призвело до ухвалення помилкового рішення, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є підставними та спростовують відповідні висновки суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст. 123, 240, 242, 243, 250, 310, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 140/2593/19 скасувати та прийняти постанову, якою позов Дочірнього підприємства "Ексіма Плюс" залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий- суддя О. І. Мікула
Судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 10 березня 2020 року.