Справа № 140/106/20
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/106/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з березня 2014 року по 19.01.2017 проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_1 , згідно з наказом від 19.01.2017 № 13 був виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. При цьому, у період з 01.01.2016 по 19.01.2017 позивачу не була нарахована та не виплачена індексація грошового забезпечення.

В вересні 2019 року позивач звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 із заявою нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 19.01.2017 року та видати довідку про виплачене грошове забезпечення за період проходження військової служби з 01.01.2019, із зазначенням всіх складових видів грошового забезпечення. Проте, листом від 19.11.2019 за вих. № 501/243 було відмовлено в нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення, з огляду на відсутність у 2016-2017 роках фінансування витрат на індексацію грошового забезпечення, і такі дії відповідача позивач вважає протиправними та такими, що порушують право на заробітну плату, що також порушують вимоги нормативно-правових актів, вказаних у позовній заяві.

Позивач просить визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 19.01.2017, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 19.01.2017.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово (а. с. 12).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (вих. № 501/181 від 24.01.2020) (а. с. 17-20) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні, зокрема, з тих підстав, що ВЧ НОМЕР_1 повністю фінансується з Державного бюджету України, джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та проведення індексації грошового забезпечення є виключно Державний бюджет України, при цьому, Законами про Державний бюджет України на 2016, 2017 р. р. виплата індексації не була передбачена.

10.02.2020 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач не погодився із доводами відзиву з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 33-34).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Крім того, ухвалою суду від 05.02.2020 витребувано у відповідача ВЧ НОМЕР_1 належним чином засвідчені копії особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2016, 2017 роки або довідку про виплату грошового забезпечення (із зазначенням у ній усіх складових) за вказаний період, а також витяг з послужного списку ОСОБА_1 або довідку про проходження ним військової служби та перебування на грошовому забезпеченні у ВЧ протягом 2016 - 2017 років (а. с. 29), на виконання якої відповідач листом від 17.02.2020 № 501/21/1/1 надав витребувані документи (а. с. 36-41).

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною першою статті 258, частиною другою статті 262 КАС України.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 13.03.2014 по 19.01.2017 проходив військову службу в ВЧ НОМЕР_1 на посаді начальника тилу управління оперативного командування у військовому званні «полковник».

Так, наказом т. в. о. начальника штабу - першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 13.03.2014 № 60 (по стройовій частині) полковника ОСОБА_1 , призначеного наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 13.03.2014 № 104 на посаду начальника тилу управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який прибув з ВЧ НОМЕР_2 м. Київ, з 13.03.2014 зараховано до списків особового складу частини, на фінансове забезпечення до управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а. с. 39).

Наказом т. в. о. начальника штабу - першого заступника командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.01.2017 № 13 (по стройовій частині) полковника ОСОБА_1 , начальника тилу управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », призначеного наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 22.12.2016 № 1220 на посаду заступника командувача з логістики - начальником логістики ВЧ НОМЕР_3 , з 19.01.2017 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, при цьому, у вказаному наказі відсутні відомості про виплату індексацію грошового забезпечення (а. с. 40).

Листом від 19.11.2019 № 501/243, у відповідь на заяву ОСОБА_1 від 30.09.2019 щодо індексації грошового забезпечення, ВЧ НОМЕР_1 повідомила позивача про те, що здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення з січня 2016 року по день виключення зі списків ВЧ НОМЕР_1 (19.01.2017) у межах наявного фінансового ресурсу можливості не було (а. с. 7).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ).

У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Частинами першою - другою статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону № 1282-XII).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (зі змінами, далі - Порядок № 1978), підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац 8 пункту 4 Порядку №1078).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 9-рп/2013 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги. працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців.

При вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного адміністративного суду від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18 та від 07.08.2019 у справі № 825/694/17, відповідно до яких: індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Як вбачається із карток особового рахунку військовослужбовця ОСОБА_1 , виданих ВЧ НОМЕР_1 за 2016 - 2017 роки (а. с. 37-38), позивачу ОСОБА_1 індексація грошового забезпечення, всупереч вимогам наведених вище нормативно-правових актів, у період з 01.01.2016 по 19.01.2017 відповідачем не була нарахована та не виплачена.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 19.01.2017 (дня, з якого позивач був виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення) та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період.

Крім того, суд відхиляє доводи, викладені у відзиві на позовну заяву (а. с. 20) про те, що ВЧ НОМЕР_1 не може бути відповідачем у справі з огляду на наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 28.12.2019 № 821, за яким ВЧ НОМЕР_1 виключається із мережі розпорядників бюджетних коштів з 01.01.2020 (а. с. 23-27), оскільки спірні правовідносини виникли до 01.01.2020, а суду не надано доказів виконання вказаного наказу чи ліквідації ВЧ НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 січня 2017 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 19 січня 2017 року.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх