Справа № 540/130/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/130/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Морської Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення №89 від 27.09.2019 р. відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області, яким відмовлено у призначені пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу - 26 років;

- зодов`язати відповідача зарахувати до трудового стажу наступні періоди роботи: на посаді водія у ВАТ "Станіславське РТП" з 01.01.1993 р. по 31.01.1993р., з 01.11.1993р. по 30.11.1993р., з 01.01.1994р. по 31.01.1994р., з 01.05.1994р. по 30.06.1994р., з 01.08.1994р. по 30.09.1994р., з 01.01.1995р. по 30.04.1995р., з 01.06.1995р. по 31.12.1995 р., з 01.02.1996р. по 31.03.1996р., з 01.05.1996р. по 01.01.2004р. та призначити пенсію за віком відповідно до ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " з 15.08.2019 р.

Ухвалою від 22.01.2020 р. відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 04.02.2020 р. відмовлено у задоволенні заяви позивача про виклик свідків.

Ухвалою від 11.02.2020 р. визначено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 24.02.2020 р.

Протокольною ухвалою від 24.02.2020 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 04.03.2020 р. для надання часу представнику відповідача надати додаткові пояснення.

Протокольною ухвалою від 04.03.2020 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 10.03.2020 р. та зобов`язано представника відповідача надати докази про сплату страхових внесків або їх відсутність за 2000 - 2005 роки щодо позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 15.08.2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою щодо призначення пенсії за віком. Однак, рішенням відповідача в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу - 26 років. Позивач вважає зазначене рішення протиправним, оскільки вважає, що запис в трудовій книжці про звільнення з ВАТ «Станіставське РТП» зроблений відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Окрім того, вважає, безпідставним прийняття до уваги відповідачем інших документів окрім трудової книжки, оскільки посилання пенсійного органу на те, що на відтиску печатки підприємства не видно його назви та коду ЄДРПОУ не є неправильним чи не точним записом про період роботи. У зв`язку із зазначеним просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні 04.03.2020 р. позовні вимоги підтримали, просили адміністративний позов задовольнити з підстав викладених в позові, відповіді на відзив та з урахуванням показів свідків, допитаних у судовому засіданні.

У відзиві відповідач не погоджуються із позицією, викладеною у позовній заяві, оскільки із записів трудової книжки, виданої на ім`я Позивача від 25 липня 1976, гр. ОСОБА_1 працював водієм в Станіславському ремонтно-транспортному підприємстві, ВАТ «Станіславське РТП» з 01.04.1956, Наказ №62 від 07.04.1986 по 28.04.2005, Наказ №3 від 28.04.2005 запис про роботу завірений печаткою на якій не проглядається чітко назва організації та код ЄДРПОУ (03762615). Також, згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на гр. ОСОБА_1 відомості про застраховану особу за 2000-2005 рок в Станіславському ремонтно-транспортному підприємстві, ВАТ «Станіславське РТП» відсутні. Окрім того, згідно архівної довідки від 20.08.2019 №04-04/760, довідки про відповідність даних первинних документів даним довідки про заробітну плату від 18.09.2019 №347/1-01, довідки про відповідність даних первинних документів даним довідки від 18.09.2019 №348/1-01 та відомостей реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав 18 років 10 місяців 14 днів. З огляду на зазначене, вважає рішення №89 від 27.09.2019 р. законним та таким, що відповідає чинному законодавству та просить в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Представник позивача надав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання 10.03.2020р. не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань не надсилав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, 15.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головно управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №89 від 27.09.2019 р. відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 26 років.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки; організація і діяльність органів виконавчої влади, основи державної служби, організації державної статистики та інформатики.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом, і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ст.26 Закону №1058- ІV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Статтею 44 Закону №1058- ІV визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв (ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ).

Згідно ст.62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1,2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що основним документом, що підтверджує стаж є трудова книжка. Лише при наявності неправильності чи неточності записів у трудовій книжці, для підтвердження стажу приймаються до уваги інші документи (довідки, виписки із наказів, особові рахунки).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 працював в період з 01.04.1986 по 28.04.2005 на посаді водія ВАТ «Станіславське ремонтно-транспортне підприємство».

Суд не погоджується з твердженням відповідача щодо нечіткості печатки ВАТ «Станіславське РТП», а саме не проглядається чітка назва організації та код ЄДРПОУ на записі про звільнення з роботи, оскільки на попередніх записах (на записі про перетворення Станіславського ремонтно-транспортного підприємства в ВАТ «Станіславське РТП») наявний чіткий відтиск печатки підприємства.

Окрім того, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № ВАТ «Станіславське РТП» припинило діяльність 21.05.2007 р. Тому, відсутні підстави для сумніву у достовірності запису у трудовій книжці позивача.

Також, факт роботи позивача на посаді водія ВАТ «Станіславське РТП» підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом з тим, відповідач зазначає, що при обрахунку стажу роботи позивача, пенсійним органом було взято до уваги наступні документи: архівна довідка від 20.08.2019 №04-04/760, трудового архіву Білозерського району Херсонської області, довідка про відповідність даних первинних документів даним довідки про заробітну плату, наданої для призначення пенсії (перерахунку) пенсії від 18.09.2019 №347/1-01, довідка про відповідність даних первинних документів даним довідки наданої для призначення (перерахунку) пенсії від 18.09.2019 №348/1-01.

Зазначеними документами встановлено, що у січні та листопаді 1993, січні, травні, червні, серпні та вересні 1994, з січня по квітень та з червня по грудень 1995, з січня по березень та з травня по грудень 1996 в особових рахунках значиться ОСОБА_1 , водій авто гаражу, вихододні відсутні, заробітна плата не нараховувалась. У зв`язку з чим пенсійним органом не враховані дані періоди до трудового стажу позивача.

Суд не погоджується із зазначеними висновками пенсійного органу з наступних підстав.

Відповідно до ст.1 Закон № 1058-ІV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Статтею 14 Закону № 1058-ІV передбачено, що страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - підприємці та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 4 1, 10, 14 статті 11 цього Закону.

Платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону (ч. 1 ст. 15 Закону № 1058-ІV).

Згідно із ч. 2 ст. 17 Закону № 1058-ІV страхувальник зобов`язаний: вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та зберігати ці дані протягом п`яти років після припинення їх сплати на паперових носіях та в електронному вигляді; подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (ч. 2 ст. 20 Закону № 1058-ІV).

За правилами статті 106 Закону № 1058-ІV у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Таким чином, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків Закону № 1058-ІV покладено на страхувальника, тобто роботодавця.

Таким чином, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивачу періодів роботи.

Дана правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.09.2018 року у справі №482/434/17.

Суд додатково зауважує, що неможливість отримання додаткових доказів, внаслідок припинення юридичної особи, на якій працював позивач, чи відсутність архівних відомостей, не може слугувати підставою для відмови в призначенні пенсії позивачу.

З аналізу вищезазначених норм суд дійшов висновку, що неналежний облік первинних документів, документів, що підтверджують трудовий стаж не може впливати на право щодо призначення пенсії позивача, водночас коли стаж роботи підтверджено записами трудової книжки.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

На підставі вищевикладеного, суд вважає протиправним рішення від 27.09.2019 року №89 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, відтак порушені права позивача підлягають поновленню шляхом зобов`язання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботу водієм у періоди з 01.01.1993 р. по 31.01.1993р., з 01.11.1993р. по 30.11.1993р., з 01.01.1994р. по 31.01.1994р., з 01.05.1994р. по 30.06.1994р., з 01.08.1994р. по 30.09.1994р., з 01.01.1995р. по 30.04.1995р., з 01.06.1995р. по 31.12.1995 р., з 01.02.1996р. по 31.03.1996р., з 01.05.1996р. по 01.01.2004р.

Разом з тим суд відмовляє позивачу у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з дня звернення з заявою про призначення пенсії - 15.08.2019 року, оскільки суд не може перебирати на себе функції пенсійного органу та обраховувати загальний стаж роботи позивача на посадах, з урахуванням вимог Законів України "Про пенсійне забезпечення" та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на день звернення із заявою про призначення пенсії.

Суд відмічає, що у даному випадку належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання відповідача вирішити питання про призначення позивачу пенсії відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням періодів роботи з 01.01.1993 р. по 31.01.1993р., з 01.11.1993р. по 30.11.1993р., з 01.01.1994р. по 31.01.1994р., з 01.05.1994р. по 30.06.1994р., з 01.08.1994р. по 30.09.1994р., з 01.01.1995р. по 30.04.1995р., з 01.06.1995р. по 31.12.1995 р., з 01.02.1996р. по 31.03.1996р., з 01.05.1996р. по 01.01.2004р., з дати звернення - з 15.08.2019 року.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому сплачений позивачем судовий збір у сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 27.09.2019 року №89, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного трудового стажу - 26 років.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) наступні періоди : з 01.01.1993 р. по 31.01.1993р., з 01.11.1993р. по 30.11.1993р., з 01.01.1994р. по 31.01.1994р., з 01.05.1994р. по 30.06.1994р., з 01.08.1994р. по 30.09.1994р., з 01.01.1995р. по 30.04.1995р., з 01.06.1995р. по 31.12.1995 р., з 01.02.1996р. по 31.03.1996р., з 01.05.1996р. по 01.01.2004р. та вирішити питання про призначення позивачу пенсії відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення - з 15.08.2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Г.М. Морська

кат. 112010200