Справа № 214/6617/19(2-а/214/57/20)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2020 року м. Дніпросправа № 214/6617/19(2-а/214/57/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ляшук Аліси Ігорівни

на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.02.2020 (суддя суду першої інстанції Ткаченко А.В.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг, в адміністративній справі №214/6617/19(2-а/214/57/20) за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції 1 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ляшук Аліси Ігорівни, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просив: визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову відповідача серії ЕАВ №1451062 від 24.08.2019 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що 24.08.2019 року позивач був притягнутий до адміністративний відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП на підставі постанови відповідача. Наполягаючи на дотриманні ним Правил дорожнього руху України, позивач зазначає про протиправність дій та постанови відповідача з огляду на те, що розгляд справи відбувся без підготовки за місцем зупинки транспортного засобу, відповідачем не було оголошено посадову особу, яка розглядає справу, не були вирішенні клопотання та не досліджені докази, не заслухані особи, які беруть участь у справі, без з`ясування всіх обставин справи. Також позивач вказує на те, що в м. Кривому Розі відсутня адреса: вул. Лермонтова, 53, яка визначена оскаржуваною постановою місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.02.2020 адміністративний позов було задоволено. Визнано дії відповідача протиправними та скасовано постанову серії ЕАВ №1451062 від 24.08.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Провадження в адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 закрито.

Не погодившись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, оскільки факт зупинки автомобіля під керуванням позивача у зоні дії знаку «Зупинку заборонено» підтверджується відеозаписом та фотознімком. Також, відповідач наголошує, що судом першої інстанції не враховано того, що позивач на місці вчинення не заперечував факту порушення ним норм ПДР України. Відповідачем правомірно та законно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.08.2019 року поліцейським взводу №3 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ляшук Алісою Ігорівною прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1451062, яким на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 225 грн. за порушення п. 8.4 «в» ПДР України, що є адміністративним правопорушення передбаченим ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови, 24.08.2019 року о 13:23 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Nexia» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова, 53 здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 5).

Вважаючи зазначену постанову та дії відповідача протиправними позивач оскаржив їх до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності прийнятого ним рішення, оскільки не надано до суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить з наступного.

За змістом п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється зокрема за допомогою дорожніх знаків. Відповідно до п. 8.4 «в» ПДР України до групи дорожніх знаків віднесені заборонні знаки, що запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Так, ПДР України передбачений знак 3.34 "Зупинку заборонено", яким забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Також, відповідно до змісту статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

На спростування законності оскаржуваної постанови, зокрема в частині визначення місця вчинення адміністративного правопорушення, позивач подав копію листа Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради вих№12/15/7432 від 28.12.2019, за змістом якого в м. Кривому Розі адреса: вул. Лермонтова, 53 відсутня (а.с. 34).

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем до суду було подано додаток до оскаржуваної постанови відеозапис, зафіксований на нагрудний відео регістратор та фотознімок ділянки дороги.

Однак, дослідивши вказаний відеозапис, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запис не містить фіксації порушення позивачем п. 8.4 «в» ПДР України оскільки на відеозаписі відсутнє зображення знаку 3.34. ПДР України, тому підстави вважати, що позивач здійснив зупинку транспортного засобу на ділянці дороги саме в зоні дії знаку «Зупинку заборонено» відсутні. Також, відеозапис не містить відомостей, що дозволяють встановити місце вчинення адміністративного правопорушення, зазначене як м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова, 53.

Отже, відеозапис не може бути доказом, у розумінні ст. ст. 73-76 КАС України, який б підтверджував факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме зупинку транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34. ПДР України м. Кривий Ріг, вул. Лермонтова, 53.

Також, фотознімок ділянки дороги із зображенням знаку 3.34 ПДР України є неналежним доказом у цій справі, з огляду на очевидність здійснення фото в інший віддалений від 24.08.2019 час, іншу пору року, тобто не містить відомостей та обставин зупинки транспортного засобу позивачем. Більш того, вказаний фотознімок не був покладений відповідачем в основу оскаржуваного рішення.

Крім того, не заперечення позивачем скоєння правопорушення під час фіксації правопорушення, не є самостійним, достатнім і беззаперечним доказом вчинення правопорушення, а лише свідчить про суб`єктивне ставлення позивача до подій, що відбувалися, в силу положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності на власний розсуд вирішує в якому обсязі давати або не давати пояснення, заперечувати або не заперечувати певні обставини.

Суд апеляційної інстанції враховує, що спірна постанова не містить посилань на будь-які інші докази, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок, обґрунтувань правомірності притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає доведеним факт визначення відповідачем в оскаржуваній постанові неіснуючого місця вчинення адміністративного правопорушення, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач не встановив обов`язковий елемент адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - місце вчинення адміністративного правопорушення, що виключає законність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції безпідставно враховано як доказ, витребувану ним інформацію з листа Департаменту розвитку інфраструктури міста виконкому Криворізької міської ради вих№12/15/7432 від 28.12.2019 в частині того, що дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» по вул. Лермонтова від перехрестя вул. Лермонтова з вул. Старовокзальною до перехрестя вул. Лермонтова з пров. Пулковським відсутній, оскільки така інформація надана Департаментом за результатами перевірки обставин з виїздом на місце, тобто станом на грудень 2019 року, отже не засвідчує наявність або відсутність знаку 3.34 ПДР України по вул. Лермонтова станом на 24.08.2019, тобто не містить інформацію щодо предмета доказування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови відповідача серії ЕАВ №1451062 від 24.08.2019 та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Щодо позовної вимоги про визнання дій відповідача протиправними суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.п.1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі за місцем зупинки автомобілю, без прийняття протоколу про адміністративне правопорушення обумовлений законом.

Доводи позивача про те, що відповідачем не було оголошено посадову особу, яка розглядає справу, не були вирішенні клопотання, не заслухані особи, які беруть участь у справі, під час апеляційного розгляду цієї справи не підтвердилися та спростовуються відеозаписом, зафіксованим на нагрудний відеорегістратор та переглянутим судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, ч. 1 ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, під час розгляду справи адміністративний суд повинен встановити наявність або відсутність порушених прав, свобод або законних інтересів позивача.

Позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. При цьому, захист прав, свобод або законних інтересів позивача має бути нерозривно пов`язаним з таким фактом, що у діях, бездіяльності та/або рішеннях відповідача наявні ознаки протиправності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, в разі прийняття інспектором поліції протиправної постанови про накладення адміністративного стягнення належним способом захисту порушених прав особи є скасування такої постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, в силу приписів ст. 286 КАС України, додаткове визнання протиправними дій інспектора поліції при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення не вимагається, оскільки це автоматично випливає із висновків суду, викладених в мотивувальній частині рішення та охоплюється задоволенням вимоги про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення із закриттям справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача.

Крім того, відповідно до визначених ч. 3 ст. 286 КАС України повноважень, суд має право закрити справу про адміністративне правопорушення.

Натомість в порушення вказаної норми, суд першої інстанції закрив провадження в адміністративній справі.

З урахуванням того, що судом першої інстанції прийнято судове рішення із неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог, достатніми є підстави для скасування рішення суду в силу приписів ст. 317 КАС України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 310, ст. 317, ст. 321 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського взводу №3 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ляшук Аліси Ігорівни задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04.02.2020 в адміністративній справі №214/6617/19 (2-а/214/57/20) скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ №1451062 від 24.08.2019, прийняту поліцейським взводу №3 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Ляшук Алісою Ігорівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник