Справа № 640/7522/19
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року м. Київ № 640/7522/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Васильченко І.П. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовомПублічного акціонерного товариства «Діамантбанк»
До Третя особаШевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1
провизнання дій протиправними, скасування постанови,
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» (далі-позивач/ПАТ «Діамантбанк») звернулось до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції (далі-відповідач) про визнання дій державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції Полісмака Олександра Олександровича протиправними щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.03.2019 р. № 58700918 та скасування постанови Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції від 29.03.2019 р. № 58700918.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.05.2019 року суд визнав подану заяву і додані до неї матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі, встановив, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Одночасно, вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 (далі- ОСОБА_1 /третя особа).

Позовні вимоги мотивовані протиправністю оскаржуваної постанови, так як згідно з п.4 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий лист, виданий Окружним адміністративним судом м. Києва 05.03.2019 р. № 826/1315/18 підлягав поверненню без прийняття до виконання.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, однак подав копії матеріалів виконавчого провадження.

Третя особа в письмових поясненнях з приводу заявлених позовних вимог вказала на правомірність винесеної постанови та відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.09.2018 р. по справі № 826/1315/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2019 р., визнано протиправними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ДІАМАНТБАНК» Тімоніна Олександра Олексійовича, що виразились у ненаданні відповіді на запити представника позивача від 29.11.2017 та від 14.12.2017 року у повному обсязі та зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ДІАМАНТБАНК» Тімоніна Олександра Олексійовича надати запитувану інформацію стосовно діяльності ПАТ «ДІАМАНТБАНК», що сформульована в запитах представника позивача від 29.11.2017 та від 14.12.2017 року.

Старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції Полісмаком Олександром Олександровичем 29.03.2019 р. відкрито виконавче провадження № 58700918 з примусового виконання виконавчого листа № 826/1315/18, виданого 05.03.2019 р. Окріжним адміністративним судом м. Києва про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ДІАМАНТБАНК» Тімоніна Олександра Олексійовича надати запитувану інформацію стосовно діяльності ПАТ «ДІАМАНТБАНК», що сформульована в запитах представника позивача від 29.11.2017 та від 14.12.2017 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Преамбулою Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ (далі- Закон) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 4 статті 4 Закону виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Правління Національного банку України від 22.06.2017 р. № 394-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного Акціонерного Товариства «Діамантбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.06.2017 р. № 2663 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Діамантбанк» з 24.06.2017 р. до 23.06.2019 р. включно, призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора, визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 53 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу організації процедур ліквідації неплатоспроможних банків департаменту управління активами Тімоніну Олександру Олексійовичу строком на два роки з 24.06.2017 р. до 23.06.2019 р. включно.

Суд зазначає, що Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним законом, щодо врегулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Пунктом 8 статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», визначено, що уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд здійснює інші функції в межах своїх повноважень, визначених цим Законом, іншими актами законодавства.

Згідно з частинами 1, 4 статті 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов`язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду. Після затвердження плану врегулювання тимчасова адміністрація та/або ліквідація банку здійснюються на підставі і на виконання плану врегулювання.

Таким чином, після прийняття Правлінням НБУ та Виконавчою дирекцією Фонду рішень, виведення банку з ринку здійснюється виключно в порядку та на виконання розробленого Фондом плану врегулювання. Наявність діючого плану врегулювання, розробленого та затвердженого у встановленому Законом порядку, призводить до чинності запровадженої Фондом процедури виведення банку з ринку та обов`язковості виконання Фондом передбачених Законом функції та повноважень відносно такого банку.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час здійснення процедури виведення банку з ринку не допускається індивідуальне задоволення вимог кредиторів такого банку. Вимоги кредиторів задовольняються виключно в черговості та порядку, передбаченої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Фонд або уповноважена особа Фонду, в разі делегування останній відповідних повноважень, вживає ряд заходів, передбачених приписами статей 45-52 Закону, в тому числі здійснює публікацію оголошення про початок процедуру ліквідації, прийняття та розгляд кредиторських вимог, формує та подає на затвердження Фонду реєстр вимог кредиторів, формує та затверджує ліквідаційну масу банку, забезпечує проведення її оцінки та реалізації з метою задоволення вимог кредиторів банку.

У відповідності до пунктів 2, 7 частини 2 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Також слід зазначити, що інформація про ліквідацію банку є загальнодоступною.

Як вже зазначалось, старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції Полісмаком Олександром Олександровичем 29.03.2019 р. відкрито виконавче провадження № 58700918 з примусового виконання виконавчого листа № 826/1315/18, виданого 05.03.2019 р. Окріжним адміністративним судом м. Києва про зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ДІАМАНТБАНК» Тімоніна Олександра Олексійовича надати запитувану інформацію стосовно діяльності ПАТ «ДІАМАНТБАНК», що сформульована в запитах представника позивача від 29.11.2017 та від 14.12.2017 року.

Однак, суд вважає, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вжив всіх дій, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не встановив, що на момент відкриття виконавчого провадження у боржника введена процедура ліквідації. А відповідно до п. 4, ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника виконавчий лист повертається стягувачу протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення без прийняття його до виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова державного виконавця від 29.03.2019 р. про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки є протиправною, та такою, що прийнята в порушення вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із чим позовні вимоги ПАТ «Діамантбанк» є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

В силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх дій та правомірності рішень.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати підлягають відшкодуванню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 242- 243, 245-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (04070, м. Київ, Кинтрактова площа, 10-А, ) задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції Полісмака Олександра Олександровича протиправними щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.03.2019 р. № 58700918.

Скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції від 29.03.2019 р. № 58700918.

Присудити на користь Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» (04070, м. Київ, Кинтрактова площа, 10-А, ) судові витрати в сумі 3 842,00 грн. за рахунок Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110, ).

Рішення суду відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.П. Васильченко