Справа № 300/16/20
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" лютого 2020 р. справа № 300/16/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Шумея М.В.,
секретаря судового засідання Шпак М.М.,
за участю: представника позивача Савчук В.Р.,
представника позивача Атаманюк Б.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Комунального підприємства «Культурне рибне господарство «Нептун» Тлумацької міської ради до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство «Культурне рибне господарство «Нептун» Тлумацької міської ради (надалі, також позивач, КП «КРГ «Нептун») звернулося до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови відповідача №ІФ1930/1778/АВ/П/ТД-ФС від 27.12.2019 про накладення штрафу у розмірі 500 760 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позиція відповідача щодо наявності між КП «КРГ «Нептун» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 трудових відносин є помилковою, оскільки з останніми позивачем укладались цивільно-правові угоди, а не трудові договори, а результат надання послуг фіксувався актами приймання-передачі виконаних робіт. У зв`язку із цим помилковими є твердження відповідача щодо того, що виконавцям виплачувалася заробітна плата, оскільки це повністю спростовують вищезазначені акти виконаних робіт. Тому до позивача неправомірно застосовано штраф, визначений оскарженою постановою №ІФ1930/1778/АВ/П/ТД-ФС від 27.12.2019. Також представник позивача зазначає, що при перевірці відповідачем копію погодження центрального органу виконавчої влади на проведення такої перевірки не надано, як і не зазначено про підстави для проведення позапланових заходів. Направлення Управління Держпраці для проведення позапланового заходу від 20.11.2019 за №15-10/6919 не містить інформації щодо підстав для проведення такого позапланового заходу. За таких обставин, на переконання позивача, оскаржена постанова про накладення штрафу є безпідставною, незаконною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 06.02.2020. Представник відповідача у відзиві від 30.01.2020 за №17-09/15-10/301 проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Зазначив, що на етапі допуску до перевірки суб`єкт господарювання може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні перевірки.
Щодо суті встановлених інспекторами праці порушень, представник відповідача вказав, що 26.11.2019 під час проведення інспекційного відвідування в КП «КРГ «Нептун» встановлено, що на робочому місці знаходився працівник ОСОБА_1 . Проте, керівником КП «КРГ «Нептун» ОСОБА_6 наказу про прийняття даного працівника на роботу не надано. При цьому, надано укладений з ОСОБА_1 договір цивільно-правового характеру №6 від 01.04.2019, який діє до 31.12.2019. Відповідно до даного цивільно-правового договору, ОСОБА_1 зобов`язаний виконувати такі роботи: здійснювати чергування в КП «КРГ «Нептун», пропускати відвідувачів, автомобільний транспорт на територію озера, спільно із керівництвом перевіряти цілісність об`єкта, що охороняється, замків і інших замкових пристроїв, наявність пломб, освітлення, наявність інвентарю.
Аналогічні роботи, згідно наданих керівником КП «КРГ «Нептун» цивільно-правових договорів виконують також працівники ОСОБА_2 (цивільно-правовий договір №12 від 06.08.2019) та ОСОБА_3 (цивільно-правовий договір №7 від 02.05.2018).
Керівником КП «КРГ «Нептун» Куцук З ОСОБА_7 під час проведення інспекційного відвідування надано також цивільно-правовий договір №1 від 01.08.2015, укладений із ОСОБА_4 , предметом якого є ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової, податкової, статистичної та іншої звітності.
Згідно ще одного цивільно-правового договору №1 від 01.02.2018, громадянин ОСОБА_5 зобов`язаний виконати наступні роботи: вести спостереження за виловом риби, проводити роботи по меліорації озера (аерацію води насичення її повітрям, видалення з озера водної рослинності, надлишків мулу, внесення вапна), знищувати дрібну малоцінну та хижу рибу, готувати корми і годувати рибу в озері, розвантажувати зимувальний станок навесні, відбирати виробників для нересту і розсаджувати їх в нерестовий ставок, пересаджувати мальків із нерестового у вирощувальний стави, перевозити живу рибу.
Управління Держпраці вважає, що у вищевказаних цивільно-правових договорах наявні положення, які притаманні більше трудовим відносинам, аніж цивільно-правовим, оскільки роботи, які виконують виконавці згідно цивільно-правових договорів належать до основної діяльності позивача та дані роботи виконуються систематично, про що свідчить неодноразове переукладання цивільно-правових договорів. Отже, інспекційним відвідуванням встановлено, що керівник КП «КРГ «Нептун» ОСОБА_6 порушив вимоги частини 3 статті 24 КЗпП України та фактично допустив до роботи без належного оформлення трудових відносин працівників з якими уклав цивільно-правові договори, замість належного оформлення трудових відносин. За таких обставин, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.
Представник позивача в судовому засіданні 28.02.2020 подав суду додаткові письмові пояснення, згідно яких зазначив, що висновки відповідача суперечать нормам чинного законодавства, є суб`єктивними та ґрунтуються на однобічному тлумаченні інспектором норм законодавства, що регулюють дану сферу суспільних відносин. Вказує також, що між КП «КРГ «Нептун», як Замовником та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , як Виконавцями були укладені цивільно-правові договори за умовами яких Виконавці зобов`язувались виконати для Замовника роботи в обсязі і на умовах передбачених даними договорами, а Замовник у свою чергу зобов`язувася прийняти та оплатити дані роботи. При цьому, Виконавці не підпорядковуються правилам внутрішнього трудового розпорядку, а самі організовують процес надання послуг. Тобто, вищезазначені цивільно-правові договори укладені відповідно до вимог Цивільного кодексу України у письмовій формі за вільним волевиявленням сторін на їх розсуд та із погодженням усіх істотних умов, які є обов`язковими для даного виду правочинів. Крім того, представник позивача підкреслює, що у відповідності до норм законодавства, у інспектора Держпраці відсутні повноваження на власний розсуд тлумачити умови цивільно-правових договорів, визнавати їх укладення недійсними та надавати їм статусу трудових, оскільки жодним нормативно-правовим актом інспектор такими повноваженнями не наділений.
Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях, наданих суду. Просили позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи вищевикладене, судом продовжено розгляд справи за відсутності представників відповідача.
Суд, відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, встановив наступне.
В результаті здійсненої перевірки відповідачем складено акт №ІФ1930/1778/АВ від 19.11.2019, який отримав керівник позивача. Відповідно до вказаного акта, працівниками відповідача встановлено, що керівник КП «КРГ «Нептун» ОСОБА_6 порушив вимоги частини 3 статті 24 КЗпП України та фактично допустив до роботи без належного оформлення трудових відносин працівників з якими уклав цивільно-правові договори, замість належного оформлення трудових відносин.
На підставі вищезазначеного акту відповідачем складено припис про усунення виявлених порушень від 02.12.2019 за №ІФ1930/1778/АВ/П, яким зобов`язано позивача усунути описані порушення у строк до 13.12.2019.
Надалі начальником Управління Держпраці, за результатами розгляду справи, 27.12.2019 винесено оскаржену постанову № ІФ1930/1778/АВ/П/ТД-ФС, якою накладено на позивача штраф на суму 500 760 грн. на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України за порушення позивачем вимог частини 3 статті 24 КЗпП України.
На переконання позивача, дана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, і як наслідок, з метою захисту свого порушеного права позивач звернувся із позовною заявою до суду.
При розгляді та вирішенні даної адміністративної справи суд застосовує приписи законів, а також підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: Конституції України від 28.06.1996 за №254к/96-ВР, Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 за №2747-IV, Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 за №322-VIII, Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 за №295 та ін.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Главою XVIII КЗпП України врегульовано здійснення нагляду і контролю за додержанням законодавства про працю. Так, статтею 259 цього Кодексу передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Наказом Державної служби України з питань праці від 04.02.2016 №8 затверджено Положення про Управління Держпраці в Івано-Франківській області, відповідно до якого, здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб є одним з основних завдань Управління.
Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі Порядок №295).
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.
За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення, що передбачено пунктом 19 Порядку №295.
Відповідно до пункту 23 Порядку №295, припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.
Положеннями пункту 11 Порядку №295 передбачено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, серед іншого, під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.
Суд звертає увагу на те, що згідно положень частиною 5 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.
Положення цих норм кореспондуються зі статтею 10 зазначеного Закону, яка визначає право суб`єкта господарювання не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів нагляду, зокрема: внаслідок ненадання ними копій документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 24.12.2010 у справі №21-25а10, саме на етапі допуску до перевірки юридична особа може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.
Таким чином, враховуючи, що керівник КП «КРГ «Нептун» фактично допустив посадових осіб до здійснення заходу та надав документи до перевірки, суд дійшов висновку, що доводи позивача стосовно того, що при перевірці відповідачем копію погодження центрального органу виконавчої влади на проведення такої перевірки не надано, як і не зазначено про підстави для проведення позапланових заходів, а також те, що направлення Управління Держпраці для проведення позапланового заходу від 20.11.2019 за №15-10/6919 не містить інформації щодо підстав для проведення такого позапланового заходу не заслуговують на увагу.
При цьому суд зазначає, що пунктом 27 Порядку №295 передбачено, що у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Так, встановивши порушення позивачем вимог, визначених частиною 3 статті 24 КЗпП України, згідно з якою працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відповідачем винесено оскаржену постанову №ІФ1930/1778/АВ/П/ТД-ФС від 27.12.2019 про накладення штрафу у розмірі 500760 грн.
При винесенні вказаної постанови відповідач керувався приписами абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин), згідно з якою юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Судом встановлено, що під час інспекційного відвідування в позивача інспектором встановлено, що на робочому місці знаходився працівник ОСОБА_1 . Згідно наданого пояснення, ОСОБА_1 працює в КП «КРГ «Нептун» з квітня 2019 року, на посаді робітника по благоустрою з режимом роботи: одну добу працює три доби не працює, заробітну плату отримує один раз на місяць в розмірі 4173,00 грн., трудовий договір згідно пояснення працівника укладався. Проте, керівником КП «КРГ «Нептун» ОСОБА_9 Зеновієм ОСОБА_10 наказу про прийняття даного працівника на роботу не надано. Однак, надано укладений з ОСОБА_1 договір цивільно-правового характеру №6 від 01.04.2019, який діє до 31.12.2019. Відповідно до даного цивільно-правового договору ОСОБА_1 зобов`язаний виконувати такі роботи: здійснювати чергування в КП «КРГ «Нептун», пропускати відвідувачів, автомобільний транспорт на територію озера, спільно із керівництвом перевіряти цілісність об`єкта, що охороняється, замків і інших замкових пристроїв, наявність пломб, освітлення, наявність інвентарю. При виявленні несправностей, що не дозволяють прийняти об`єкт під охорону, зобов`язаний доповідати про це особі, якій він підлеглий. У разі виявлення зламаних дверей, замків, відсутності пломб і друку, виникнення сигналу тривоги на об`єкті негайно повідомляти представника адміністрації і чергового по відділенню міліції, здійснювати охорону слідів злочину до прибуття представників поліції. При виникненні пожежі на об`єкті піднімає тривогу, сповіщає пожежну команду, повідомляє про подію черговому по відділенню міліції, вживає заходів по ліквідації пожежі, підтримує територію озера в належному санітарному стані.
Аналогічні роботи, згідно наданих керівником КП «КРГ «Нептун» цивільно-правових договорів виконують також працівники ОСОБА_2 (цивільно-правовий договір №12 від 06.08.2019) та ОСОБА_3 (цивільно-правовий договір №7 від 02.05.2018).
Керівником КП «КРГ «Нептун» Куцуком З.Д. під час проведення інспекційного відвідування надано також цивільно-правовий договір, укладений із ОСОБА_4 (цивільно-правовий договір №1 від 01.08.2015). Предметом договору є ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової, податкової, статистичної та іншої звітності.
Згідно ще одного цивільно-правового договору громадянин ОСОБА_5 (цивільно-правовий договір №1 від 01.02.2018) зобов`язаний виконати наступні роботи: вести спостереження за виловом риби, проводити роботи по меліорації озера (аерацію води насичення її повітрям, видалення з озера водної рослинності, надлишків мулу, внесення вапна), знищувати дрібну малоцінну та хижу рибу, готувати корми і годувати рибу в озері, розвантажувати зимувальний станок навесні, відбирати виробників для нересту і розсаджувати їх в нерестовий ставок, пересаджувати мальків із нерестового у вирощувальний стави, перевозити живу рибу.
Управління Держпраці в Івано-Франківській області під час проведення перевірки дійшло до висновку, що вищевказані цивільно-правові угоди містять ознаки, притаманні трудовим відносинам.
У відповідності до частини 1 статті 21 Кодексу законів про працю України, трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до частини 1 статті 23 Кодексу законів про працю України, трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.
Згідно статті 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України.
Статтею 628 Цивільного Кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
У відповідності до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Суд зазначає, що основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату .
Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.
З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.
Як слідує із цивільно-правових угод, укладених позивачем ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які містяться в матеріалах справи, їх предметом є кінцевий результат праці.
Так, у розділах 5 договорів цивільно-правового характеру зазначено, що координація процесу виконання робіт покладається на керівника КП «КРГ «Нептун». Проте, згідно з умовами цих договорів, Замовник не встановлює Виконавцям робочого графіка, та не підпорядковує їх правилам внутрішнього трудового розпорядку.
Згідно з п. 5.2. цивільно-правових договорів, координація полягає в організації процесу робіт, контролю за ходом виконання та якості.
Суд погоджується із позивачем, що в даному випадку координація процесу роботи Замовником зумовлена погодженням Замовником графіку змінної роботи між Виконавцями, без обов`язку стосовно додержання трудового законодавства. За відсутності такої організації неможливе безперервне виконання робіт (послуг) на міському озері. Також координація полягає у розподілі між виконавцями виду та об`єму наданих послуг.
Згідно п. 5.3 цивільно-правових договорів, у випадку неналежного виконання роботи Виконавцем координатор має право порушувати перед замовником питання щодо розірвання угоди між сторонами.
Таким чином, виконавці за цими договорами, самі організовували свою роботу й виконували її на власний ризик, без підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку. Замовником оплачувався не процес праці, а його результат, який сторони фіксували відповідними Актами приймання-передачі виконаних робіт. Така домовленість між сторонами визначена в розділі 2 «Розмір та порядок оплати» цивільно-правових договорів, які надавались відповідачу при перевірці.
Суд звертає увагу, що за трудовим договором працівник знаходиться із роботодавцем у тривалих відносинах і зобов`язаний виконувати будь-яку роботу в межах своєї професії, спеціальності, кваліфікації і посади.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 виконували певні послуги на свій ризик, самостійно організовували надання послуг, не підлягали під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, пільги, компенсації, заохочення за успіхи в роботі та стягнення за порушення трудової дисципліни до них не застосовувалися.
Оплата виконавцям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 позивачем здійснена на підставі Актів приймання-передачі виконаних робіт
Таким чином, вищевказані обставини вказують на те, що Комунальне підприємство «Культурне рибне господарство «Нептун» Тлумацької міської ради правомірно укладало цивільно-правові договори про виконання робіт з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Відповідачем, в свою чергу, не надано доказів на підтвердження трудових відносин між позивачем вищевказаними особами.
Враховуючи те, що укладені цивільно-правові угоди жодним чином не місять ознак трудових договорів, суд дійшов висновку, що порушення позивачем частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України, зафіксовані в акті перевірки за №ІФ1930/1778/АВ від 19.11.2019, є необґрунтованими.
Системний аналіз усіх наведених правових положень дозволяє суду дійти висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Суд звертає увагу, що в даному випадку позивач просив скасувати постанову відповідача №ІФ1930/1778/АВ/П/ТД-ФС від 27.12.2019 про накладення штрафу у розмірі 500 760 грн., тобто позивачем у позовній заяві заявлено вимогу майнового характеру.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тому із урахуванням положень частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання даної позовної заяви підлягав сплаті у сумі 7511,40 грн.
Враховуючи, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 4204,00 грн. та враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 4204,00 грн. та в дохід бюджету підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Івано-Франківській області судовий збір у розмірі 3307,40 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову №ІФ1930/1778/АВ/П/ТД-ФС від 27.12.2019 Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на Комунальне підприємство «Культурне рибне господарство «Нептун» у розмірі 500760 (п`ятсот тисяч сімсот шістдесят) грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.

Рішення складене в повному обсязі 04 березня 2020 р.