Справа № 260/1018/19
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2020 року м. Ужгород№ 260/1018/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Стенавській А.М.,

за участю сторін:

позивач: ОСОБА_1 - у судове засідання не з`явився;

представник позивача: адвокат у судове засідання не з`явилася;

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті представник у судове засідання не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні справу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в особі представника Чундак Маріанни Володимирівни (88017, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Загорська, 51) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 28 лютого 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі складено протягом 10 березня 2020 року .

17 липня 2019 року, ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті, якою просить скасувати постанову про застосування адміністративно господарського штрафу АО №0126797 від 9 липня 2019 року.

16 вересня 2019 року, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

10 жовтня 2019 року представником позивача - адвокатом Коблик М.В. подано суду клопотання про стягнення із відповідача судових витрат у вигляді судового збору та витрат на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., ( а.с. 44).

11 листопада 2019 року представник позивача Чундак Маріанна Володимирівна надала суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника. Крім того, надала суду на підтвердження своїх повноважень копію договору про надання правової допомоги від 15.07.2019 року та копію свідоцтва про шлюб, який свідчить про зміну прізвища адвоката " ОСОБА_3 " у зв`язку із одруженням на " ОСОБА_4 ", ( а.с.37) .

11 листопада 2019 року, ухвалою суду здійснено перехід до загального позовного провадження та витребувано від Державної служби України з безпеки на транспорті оригінал або належним чином засвідчену копію направлення на перевірку від 01.07.2019 № 000571, докази повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про порушення під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

11 грудня 2019 року, ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання та повторно витребувано від Державної служби України з безпеки на транспорті оригінал або належним чином засвідчену копія направлення на перевірку від 01.07.2019 № 000571 та докази повідомлення позивача про час і місце розгляду справи про порушення під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

15 січня 2020 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справи до судового розгляду по суті.

1. Позиції сторін.

Основними доводами за позовною заявою позивача є посилання на пункт 1.3 Інструкції № 385, оскільки така застосовується виключно до суб`єктів господарювання, однак позивача притягнуто до відповідальності, як суб`єкта господарювання, а саме як фізичну особу підприємця, однак він підприємницькою діяльності не займається і суб`єктом підприємницької діяльності не являється. Вказує, що суб`єктом порушення, відповідальність за яка передбачена абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України Про автомобільний транспорт на якого може бути накладено адміністративно господарський штраф є особа, яка зареєстрована, як суб`єкт підприємницької діяльності. Разом з тим, вказує, що у матеріалах справи відсутній план-наказ для здійснення держаного нагляду контролю в сфері безпеки автомобільного автотранспорту та відсутні будь які документи на право стоянки, зупинки, які надають право зупинки автотранспорту на даній ділянці автошляху Крім того, вказує, що у даній моделі транспортного засобу, згідно технічної характеристики, тахограф не передбачений. Позивач про розгляд справи 09.07.2019 повідомлений не був і участі у розгляді справи не приймав.

12 лютого 2020 року, відповідачем з порушенням встановленого строку за ухвалою суду від 16 вересня 2019 року подано відзив. За змістом відзиву відповідач, зазначає, що за результатами проведеної перевірки було виявлено також і порушення вимог чинного законодавства України, а саме встановлено відсутність протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу. А відповідно до Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. В свою чергу, відповідно до приписів інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, водій має мати при собі, серед іншого протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу. Про що було складено Акт №155182 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. З яким перевізника ОСОБА_1 було ознайомлено, про що свідчить його підпис та пояснення в акті. Акт за №155182 від 01.07.2019р. засвідчений підписами посадових осіб Управління, та водієм т/з ОСОБА_1 , також у графі пояснення водія про причини порушень ОСОБА_1 вказав, що він Ознайомлений з Актом за №155182 від 01.07.2019р. зауважень чи заперечень по факту виявлених порушень не має, тим самим трактуючи це фактично, як визнання наявності виявлених порушень. Про розгляд справи, який відбудеться 02.07.2019 року перевізника ОСОБА_1 було повідомлено під розписку. 02 липня 2019 року, захисником ОСОБА_1 адвокатом Чундак Маріанною Володимирівною було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення копій та відкладення розгляду справи на 09.07.2019 року. Так, за наслідками розгляду справи в.о. начальника Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області Кейсом С.Г. винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу А0№0126797 за порушення абз. З ч. 1 ст. 60 ЗУ Про автомобільний транспорт, та копію якої 09.02.2019р. було вручено захиснику ОСОБА_1 , адвокату ОСОБА_2 , під розпис (на звороті постанови) для добровільної сплати.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час і дату судового засідання судом повідомлявся надісланням на поштову адресу судової повістки, однак така повернулася до суду 27 лютого 2020 року у зв`язку з відсутністю адресата.

Представник позивача адвокат Коблик (дів. Чундак) М.В. у судове засідання не з`явилися, однак 15 січня 2020 року на електронну адресу суду представник надіслала клопотання про розгляд справи без їх участі, у зв`язку з перебування у декретній відпустці. Просять суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Відповідно до статті 124 частини 4 КАС України, у разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і дату судового засідання повідомленні належним чином, однак 27 лютого 2020 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача, відповідно до якого останній просив відкласти судове засідання призначене на 28 лютого 2020 року, у зв`язку з перебуванням представника у відрядженні.

Згідно з статтею 205 частини 2 пункту 3 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши клопотання представника відповідача суд вважає, що таке не підлягає до задоволення оскільки штат відповідача - суб`єкта владних повноважень передбачає наявність декількох представників та не обмежується однією особою.

Відтак, відповідач мав можливість уповноважити іншого представника для участі у даному засіданні. А відтак, клопотання представника відповідача про відкладення засідання є необґрунтованим та у задоволенні такого слід відмовити.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії ІКС 196264 (а.с.10) транспортний засіб Камаз 5320, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 1985, зареєстрований 28 листопада 2003 року на праві власності за ОСОБА_1 .

Згідно змісту товарно-транспортної накладної № Р159 від 01 липня 2019 року (а.с.11), автомобільний перевізник ОСОБА_5 здійснював перевезення вантажу камінь КР-2,12 НФ на автомобілі марки Камаз (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) з пункту навантаження: с. Мідяниця, буд. " 226"А" Іршавського району в пункт розвантаження: с. Голубине , буд. 192 Свалявського району, водій ОСОБА_5 .

Згідно товарно-транспортної накладної вантажовідправник Товариство з обмеженою відповідальністю "Кифа", п.і. 90122, Закарпатська область, Іршавський район, село Мідяниця, буд. № 226 "а", . Вантажоотримувач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Свалява-Міськбуд", п.і. 89320, Закарпатська область, Свалявський район, с. Голубине, буд. 192, . Маса вантажу 11 т 760 кг.

Згідно витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців ОСОБА_1 , місце проживання: п.і. АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , був зареєстрований як фізична особа -підприємець 17.12.2007 року з видом економічної діяльності; КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. Припинено державну реєстрацію підприємницької діяльності 29.12.2016 року, (15-19).

01 липня 2019 року, на підставі направлення на рейдову перевірку № 000271 інспекторами відділу державного контролю та нагляду за безпекою на транспорті Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області, (а.с. 99) 01 липня 2019 року проведено перевірку транспортного засобу марки Камаз 5320, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 (посвідчення водія серії НОМЕР_3 (а.с.100).

Під час здійснення габаритно-вагового контролю було виявлено факт порушення вагових параметрів при допустимій нормі 16 тон навантаження на здвоєну вісь склало 16,92 тони що на 5,8 % перевищило допустиму норму визначену п. 22,5 ПДР України. За результатами було складено Акт № 12508 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів. Довідку № 0006031 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та розрахунок № 7 від 01.07.2019 року нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування в сумі 8,60 Євро, який перевізником ОСОБА_1 було сплачено в розмірі 252, 00 грн. згідно квитанції № 42427463 від 01.07.2019 року.

За результатами перевірки складено акт № 155182 від 01 липня 2019 року (а.с.100), в якому зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній протокол адаптації та перевірки тахографа до транспортного засобу марки Камаз 5320, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, в якому зазначено дату, час та місце розгляду справи, а саме: у приміщенні Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області ( м. Ужгород, вул. Гойди, 8) об 09:30 годині 02 липня 2019 року, отримано особисто ОСОБА_1 , (а.с. 106).

02 липня 2019 року, представником позивача, ОСОБА_6 В ОСОБА_7 подано до Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області заяву про відкладення розгляду справи та надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення копій, (а.с. 113).

09 липня 2019 року, начальником Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області Кейс С.Г. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу АО № 0126797 від 09 липня 2019 року (а.с.114), якою до ОСОБА_1 на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано штраф у сумі 1 700,00 грн.

Примірник даної постанови вручено особисто представнику позивача, ОСОБА_2 , 09 липня 2019 року, (а.с. 114, зворот).

Не погодившись із прийняттям постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу АО № 0126797 від 09 липня 2019 року, позивач в особі адвоката ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Законодавство про автомобільний транспорт складається із Закону "Про автомобільний транспорт", законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту в Україні визначено Законом України "Про автомобільний транспорт" №2344-III від 05 квітня 2001 року (далі - Закон №2344-III).

За визначеннями, наведеними у статті 1 цього Закону, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту); внутрішні перевезення - перевезення пасажирів і вантажів між населеними пунктами, розташованими на території однієї держави; внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; колісний транспортний засіб - транспортний засіб, призначений для руху безрейковими дорогами, який використовується для перевезення людей і (або) вантажів, а також перевезення і приводу під час руху чи на місці встановленого на ньому обладнання чи механізмів для виконання спеціальних робочих функцій, допущений до участі в дорожньому русі.

Отже, ОСОБА_1 є автомобільним перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", про що свідчить відповідний запис в товарно-транспортній накладній № Р159 від 01 липня 2019 року, (а.с. 11).

Відповідно до статті 6 Закону №2344-III, загальне державне регулювання діяльності автомобільного транспорту здійснює Кабінет Міністрів України відповідно до своїх повноважень.

Реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08 листопада 2006 року, затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок №1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Пунктом 3 Порядку №1567 встановлено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11 лютого 2015 року (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" №592 від 26 червня 2015 року, утворені структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно Додатку 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області.

Отже, Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області є територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що забезпечують реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, які уповноважені здійснювати державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті, зокрема, шляхом здійснення рейдових перевірок та притягнення до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1567, державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до пунктів 12, 14-15, 19-21 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.

Виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Матеріалами справи підтверджується, що рейдову перевірку транспортного засобу марки Камаз 5320, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу, проведено посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області на підставі направлення на рейдову перевірку № 000271 від 01 липня 2019 року, ( а.с. 99), згідно з графіком проведення спільних рейдових перевірок по контролю за дотриманням законодавства під час надання послуг перевезення пасажирів та вантажів в період з 01 по 31 липня 2019 року, (а.с. 102) Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області з 01 липня 2019 року по 07 липня 2019 року. За результатами перевірки складено акт № 155182 від 01 липня 2019 року, в якому зафіксовано порушення ОСОБА_1 вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: відсутній протокол адаптації та перевірки тахографа до транспортного засобу марки Камаз 5320, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Згідно акту де відображено пояснення водія про причини порушень: водій ОСОБА_1 пояснив, що "не ознайомлений", (а.с.100).

Крім того, слід відмітити, що стаття 18 Закону "Про автомобільний транспорт" визначає особливості організації праці та контролю за роботою водіїв транспортних засобів

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

Зокрема Наказом № 340 від 07 червня 2010 року на виконання статті 18 цього Закону та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів. Цей наказ набрав чинності з дня його офіційного опублікування, крім пункту 6.1 положення, де абзац другий п.4 стосується перевезення вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 12 тонн, який набрав чинності з 01.06.2016 року.

Пункт 6.1 Положення визначає, що вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами (пункт 6.1. Розділу VІ із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства інфраструктури № 659 від 29.12.2011).

Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ повна маса КАМАЗ 5320 - 18 925 кг, (а.с.103). Отже, з 01 червня 2013 року Згідно Наказу № 340 перевезення вантажів колісними ТЗ з повною масою понад 12 тонн вантажний автомобіль повинен був бути обладнаний діючим та повіреним тахографом (п.6.1.).

Пунктом 1.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів визначено, що таке поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що Управлінням Укртрансбезпеки у Закарпатській області дотримано вимоги щодо порядку проведення та оформлення результатів рейдової перевірки позивача.

Відповідно до пунктів 25-27 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

Матеріалами справи підтверджується, що повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт вручено ОСОБА_1 особисто, (а.с. 106).

02 липня 2019 року, представником позивача - адвокатом Коблик (дів. Чундак) М.В. подано до Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області заяву про відкладення розгляду справи та надання можливості для ознайомлення з матеріалами справи, виготовлення копій, (а.с. 113).

Таким чином, суд відхиляє аргумент представника позивача про неповідомлення його про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Крім того, у постанові від 01 березня 2018 року у справі № 820/4810/17 Верховний Суд зазначив, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді та у зв`язку з цим не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Також, пунктом 27 Порядку №1567 передбачено, що за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5, а пунктом 29 Порядку №1567, що копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

З матеріалів справи слідує, що, 09 липня 2019 року, начальником Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області Кейс С.Г. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу АО № 0126797 від 09 липня 2019 року (а.с.114), якою до ОСОБА_1 на підставі абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовано штраф у сумі 1 700,00 грн.

Примірник даної постанови вручено особисто представнику позивача - адвокату Коблик (дів. ОСОБА_2 , 09 липня 2019 року, (а.с. 114, зворот).

Таким чином, Управлінням Укртрансбезпеки у Закарпатській області виконаний обов`язок щодо вручення (направлення) суб`єкту господарювання примірника постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу АО № 0126797 від 09 липня 2019 року.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для висновку Управління Укртрансбезпеки у Закарпатській області про порушення позивачем вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", стало надання позивачем послуг з вантажоперевезень згідно з товарно-транспортною накладною № Р159 від 01 липня 2019 року (а.с.11) транспортним засобом за відсутності протоколу адаптації та перевірки тахографа до транспортного засобу.

Так, під час проведеної перевірки відповідачем правомірно встановлено порушення перевізником, ОСОБА_1 , вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Суд зазначає, що відповідно приписів статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

Згідно приписів статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Міністерством транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року № 385, затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (надалі - Інструкція № 385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції № 385, ця інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Згідно пункту 1.4 Інструкції № 385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Пункт 2.5 цієї Інструкції, повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які

уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (1314-18). Пункт 2.5 розділу II в редакції Наказів Міністерства інфраструктури N 687 ( z2055-12 ) від 16.11.2012, N 340 (z0935-14) від 24.07.2014. За пунктом 2.6. цієї Інструкції, ПСТ (пункти сервісу тахографів) виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки. За результатами перевірки та адаптування тахографа до Транспортного засобу ПСТ оформляє протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

Отже, в даному випадку визначальним для суду був вид перевезення, який здійснював позивач ОСОБА_1 , який є автомобільним перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт". Крім того, такі обставини підтверджуються записом в товарно-транспортній накладній № Р159 від 01 липня 2019 року, свідоцтвом про реєстрацію ТЗ та вимогами до вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тонн, які повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами. Протиправності в діях суб`єкта владних повноважень при здійсненні перевірки та оформленні результатів за наслідками такої судом не встановлено, а доводи позову спростовані доказами наданими відповідачем за ухвалою суду про витребування доказів.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб передбачений законодавством, що спростовує вимоги адміністративного позову як необґрунтованого та у задоволенні якого слід відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, у відповідності до статті 139 КАС України, не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 9, 14, 205, 229, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в особі представника Коблик ОСОБА_8 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України (пункт 15.5)).

СуддяТ.В.Скраль