Справа № 640/8108/19
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2020 року м. Київ № 640/8108/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., за участі секретаря судового засідання Морозової Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр»
доГоловного управління Держпраці у Рівненській області
про визнання протиправною та скасування постанови,
Представники сторін:

Позивача: Мусійчук О.В.;

Відповідача: Кук І.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (надалі - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпраці у Рівненській області (надалі - відповідач, Держпраці), якому, з урахування заяви про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №РВ182/1463/000092/НП-ФС від 11.04.2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Роз`яснено сторонам, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.07.2019 ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2019 року про відмову в забезпеченні позову скасовано та прийнято нову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» про забезпечення адміністративного позову - задоволено частково. Зупинено дію постанови Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № РВ182/1463/000092/НП-ФС від 11.04.2019 року до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 640/8108/19.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.08.2019 призначено справу до судового розгляду в судовому засіданні на 29.08.2019, яке в подальшому неодноразово відкладалось з метою отримання додаткових доказів для правильного вирішення спору по суті заявлених позовних вимог.

Під час розгляду справи в судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись при цьому на те, що доводи Держпраці про створення перешкод в діяльності інспектора праці є помилковими, внаслідок чого застосування штрафу є неправомірним.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись при цьому на те, що позивачем до проведення інспекційного відвідування не було надано всіх витребуваних документів, внаслідок чого застосування до позивача штрафу на підставі абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України є цілком обґрунтованим, а позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2019 року відповідачем, на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування №РВ 182/1463/НП від 11.03.2019, винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу, а саме:

- №РВ182/1463/000092/НП-ФС, якою до позивача на підставі абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України застосовано штраф у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення в сумі 417300 грн (4173 * 100).

Слід зазначити, що відповідно до абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України, за вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини застосовується штраф у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення.

Абзацом 6 ч.2 ст.256 КЗпП України передбачено штраф за недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні.

Разом з тим, абзацом другим цієї частини ст.265 КЗпП України визначено відповідальність у формі штрафу за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Таким чином, правопорушення, за яке до позивача застосовано штраф, кваліфіковано Держпраці, як створення перешкод при проведенні перевірки, що стосується обставин фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час, тощо.

Як вбачається з оскаржуваної постанови та письмового відзиву відповідача, передумовою застосування до позивача штрафних санкцій стали наступні обставини.

25.02.2019 до відповідача надійшла заява ОСОБА_1 , в якій остання просила перевірити зазначені в заяві відділення позивача та зобов`язати ТОВ «Споживчий центр» сплатити за неї до бюджету ЄСВ, а також виплатити заробітну плату в розмірі 5800 грн за січень 2019 та розрахункові.

Заява обґрунтована наступним.

ОСОБА_1 працювала з серпня 2018 по січень 2019 у структурних підрозділах «Швидко Гроші» - ТОВ «Споживчий центр» на території Рівненської області, а саме: відділення №25, яке знаходиться: м. Рівне, пул. Пересопницька, 91; відділення №177, яке знаходиться: м. Рівне, вул. Соборна, 15 А; відділення №198, яке знаходиться: м. Рівне, вул. Київська, 40В; відділення без номеру, яке знаходиться: м. АДРЕСА_1 .

Робота відбувається по зміно за графіками, які затверджуються керівництвом, заявник з іншими працівниками працювали 6 місяців в зазначеній організації з 08:00 по 19:00.

Заробітну плату отримували один раз на місяць в розмірі 5 800 гривень.

За 6 місяців, ТОВ «Споживчий центр» систематично порушило трудові права та гарантії заявника й інших працівників, а саме: працювали, заявник за договором цивільно-правового характеру, проте вважає, що вона перебувала в трудових відносинах з підприємством, у зв`язку з чим за неї підприємство не сплачувало обов`язкові податки в тому числі ЄСВ, а також відпускні та лікарняні; графік роботи встановлено такий, що майже кожного дня заявник та інші особи працюють без вихідних, а понаднормові години в подвійному розмірі ніхто не оплачує; на державні вихідні дні 14 жовтня, 1 січня, 7 січня, 25 грудня, заявника та інших осіб примушують працювати, роботи у ці дні в подвійному розмірі не оплачуються; під час звільнення з ОСОБА_1 не розрахувались, компенсація за не використані дні відпустки - не оплачувалась.

На підставі зазначеної заяви ОСОБА_1 , Головним управлінням Держпраці у Рівненській області видано наказ від 26.02.2019 №326, яким доручено переліченим в Наказі посадовим особам Держпраці провести з 26.02.2019 по 27.02.2019 включно інспекційне відвідування з питань додержання законодавства про працю у ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», за переліком місць здійснення господарської діяльності ТОВ «Споживчий центр», які наведені в Наказі.

26 лютого 2019 року посадовими особами відповідача складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №РВ/182/1463/НП, в якому вказано, що інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку з:

- ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування;

- ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, завірених об`єктом відвідування копій або витягів (необхідне підкреслити): вимога про надання документів від 26.02.2019 №РВ 182/1463НД, пункти вимоги 1, 2, 3, 4;

- відсутністю об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцем здійснення діяльності у м. Рівне.

В цей же день, 26.02.2019 посадовими особами відповідача складено Вимогу про надання документів, в якій зазначено, що під час інспекційного відвідування у відділенні №177 виявлені працівники ОСОБА_2 ; у відділенні №25 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; у відділенні №198 Софія Ігорівна , ОСОБА_6 ; у відділенні НОМЕР_1 , ОСОБА_7 .

Слід відзначити, що під час розгляду справи відповідачем до матеріалів справи не надано доказів подання будь-якими іншими особами, окрім гр. ОСОБА_1 , в тому числі і виявленими під час перевірки, заяв / скарг про порушення позивачем законодавства про працю.

В подальшому, як зазначається у Вимозі №РВ182/1463/НД, у зв`язку з відсутністю документів та неможливістю проведення інспекційного відвідування складено (зазначений вище) акт №РВ182/1463/НП від 26.02.2019; строк інспекційного відвідування зупинено на 12 календарних днів; зобов`язано керівника ТОВ «Споживчий центр» у строк до 11.03.2019 надати:

- інформацію про повідомлення ДФС про прийняття вказаних працівників на роботу, звільнених працівників з роботи у відділеннях, що знаходяться у м. Рівне, за період 2018 - 2019 роки;

- інформацію щодо порядку прийому на роботу вказаних працівників та звільнених працівників, припинення дії цивільно-правових угод / накази, трудові договори, договори цивільно-правового характеру / до відділень, що знаходяться у м. Рівне, за період 2018-2019 роки;

- документи, які підтверджують облік робочого часу / табеля обліку робочого часу/, нарахування та виплата заробітної плати і розрахункові відомості, відомості на виплату заробітної плати або банківські виписки про перерахунок заробітної плати на персональні банківські рахунки вказаних працівників, про нарахування та виплату належних сум працівникам у день звільнення, документи про оплату робіт, послуг за договорами цивільно-правового характеру у відділеннях, що знаходяться у м. Рівне за період 2018-2019 роки;

- пояснення та документи, які підтверджують сплату платежів до ДФС та Пенсійного фонду по заробітній платі вказаних працівників та по виплатах працівників за цивільно-правовими угодами, з якими припинено дію угоди, у відділеннях, що знаходяться у м. Рівне, за період 2018-2019 роки.

Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування з Вимогою №РВ182/1463/НД про надання документів, направлені відповідачем на адресу позивача (місто Київ, вул. Саксаганського, 133-А) засобами поштового зв`язку та отримані позивачем 06.03.2019, що відповідачем не заперечується.

Листом від 11.03.2019 №241 позивачем, на виконання Вимоги, засобами поштового зв`язку направлено відповідачу пояснення, в яких зазначено про те, що ТОВ «Споживчий центр» здійснює власну господарську діяльність з дотриманням вимог трудового законодавства, а відсутність у Вимозі належної ідентифікації фізичних осіб - відсутнє їх прізвище, позбавляють позивача можливості в повній мірі виконати Вимогу та надати документи стосовно працівників, які належним чином не ідентифіковані.

В зв`язку з не надання позивачем інформації та документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування, посадовими особами відповідача складено Акт від 11.03.2019 про неможливість проведення інспекційного відвідування, на підставі якого і прийнято оскаржувану в рамках даної справи постанова про накладення штрафу.

Не погоджуючись з правомірністю і обґрунтованістю постанови про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом №877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону (частина п`ята статті 2 Закону № 877-V).

Тлумачення цієї норми вказує на те, що органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення в першу чергу повинні ураховувати особливості правового регулювання, визначені законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, одночасно звертаючи увагу на правила перелічені в частині п`ятій статті 2 Закону № 877-V та, якщо певні правовідносини не врегульовані законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, звертатись до інших норм Закону № 877-V.

Закону, який би регулював правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення на цей час відсутній, а тому спеціальним законодавчим актом, який регулює ці правовідносини є Закон № 877-V незважаючи на те, що він регулює правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності для багатьох органів контролю.

Відповідно до статті 3 Закону № 877-V органи Держпраці при проведення заходів державного нагляду (контролю), додержуються принципів державного нагляду (контролю), в тому числі: об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв; здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю).

При цьому, Закону № 877-V не містить в собі норм, які б врегульовували питання відповідальності за порушення законодавства про працю.

Натомість, такі норми міститься в Кодексі законів про працю України.

Зокрема, відповідно до частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Основні засади процедури здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю врегульовані «Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (далі - Порядок №295).

Як вбачається з наказу на проведення інспекційного відвідування, вимоги про надання документів, дані документи складені на підставі заяви ОСОБА_1 та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 року.

Пунктом 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017, визначено, що інспекційні відвідування проводяться: за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Аналогічні за змістом норми наведено в Законі № 877-V, статтею 6 Закону визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Як встановлено судом, підставою для проведення інспекційного відвідування було звернення фізичної особи ОСОБА_1 , яка повідомила про невиплату їй заробітної плати на відсутність стосовно неї офіційного працевлаштування у ТОВ «Споживчий центр».

В абзаці 9 частини першої статті 6 Закону № 877-V зазначено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Це положення покликане запобігти зловживанням державними органами з питань праці у проведенні перевірок з ширшим обсягом питань.

Як свідчить наказ про проведення перевірки, перевірку Позивача проведено на предмет додержання вимог законодавства про працю (в цілому).

Аналіз наведених норм в контексті спірних правовідносин дає змогу дійти висновку, що питання трудових взаємовідносин позивача з іншими особами, окрім ОСОБА_1 , не підлягали перевірці відповідно до заяви останньої від 21.02.2019 та вимог абзацу 9 частини першої статті 6 Закону № 877-V, п. 5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017, адже ОСОБА_1 не є повноважним представником інших фізичних осіб в питаннях, що стосуються дотримання законодавства про працю або будь-яких інших питаннях щодо захисту їх прав та інтересів в рамках взаємовідносин з позивачем.

При цьому, як вже зазначалось, наведені в акті інспекційного відвідування особи не звертались до Держпраці із заявами про порушення їх прав, а отже, дослідження відповідачем таких питань суперечить ч.2 ст.19 Конституції України, адже перевірці підлягали не будь-які питання дотримання позивачем трудового законодавства на розсуд перевіряючих, а виключно ті питання, які стали підставою для проведення інспекційного заходу.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 31.01.2019 №809/799/17, від 12.12.2018 №805/420/17.

На переконання суду наведені обставини є достатніми та самостійними підставами для визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

В той же час, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин по справі, суд зазначає наступне.

За змістом ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, в тому числі, показаннями свідків (п.3 ч.2 ст.72 КАСУ).

Допитана в якості свідка по справі працівник позивача ОСОБА_9 , яка працювала у відділенні позивача за адресою: АДРЕСА_2 під час проведення інспекційного відвідування, пояснила, що 26.02.2019р. у відділення приходили два інспектори праці ОСОБА_13, ОСОБА_14, інших інспекторів праці у відділенні не було. Зазначені особи не пред`являли посвідчення (направлення) на проведення інспекційного відвідування, не надавали та не вручали вимог про надання документів. Також ОСОБА_9 повідомила, що в неї відсутні повноваження від ТОВ «Споживчий центр» на представництво інтересів позивача перед державними органами, на надання їм пояснень, на участь у перевірках та інспектуваннях.

Допитані в якості свідків по справі працівники позивача ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які під час проведення інспекційного відвідування працювали у відділеннях позивача за адресами: м.Рівне, вул . Пересопницька, буд.49, м.Рівне, вул.Соборна, буд.192 (адреса згідно ЄДР - м.Рівне, вул.Пересопницька, буд.91), м.Рівне, вул.Київська, буд.40В відповідно, пояснили, що 26.02.2019р. у відділення приходили три інспектори праці ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 , інших інспекторів праці у відділенні не було. Зазначені особи не пред`являли посвідчення (направлення) на проведення інспекційного відвідування, не надавали та не вручали вимог про надання документів. Також свідки повідомили, що в них відсутні повноваження від ТОВ «Споживчий центр» на представництво інтересів позивача перед державними органами, на надання їм пояснень, на участь у перевірках і інспектуваннях.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки допущені відповідачем процедурні порушення проведення контрольного заходу, на переконання суду, є достатніми підставами для скасування постанови про накладення штрафу, а наявними у справі письмовими доказами, які відповідають показам свідків, підтверджується відсутність складення посадовими особами відповідача вимог про надання документів, що стосуються виключно взаємовідносин позивача із ОСОБА_1., з метою захисту порушених майнових прав позивача суд вважає за обґрунтоване визнати протиправною та скасувати постанову №РВ182/1463/000092/НП-ФС від 11.04.2019 року.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідач покладений на нього обов`язок доказування правомірності свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №РВ182/1463/000092/НП-ФС від 11.04.2019 року.

3.Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Рівненській області судовий збір в сумі 6259,50 (шість тисяч двісті п`ятдесят дев`ять) грн 50 коп.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 133-А, ).

УПРАВЛІННЯ ДЕРЖПРАЦІ У РІВНЕНСЬКІЙ ОБЛАСТІ (33028, Рівненська обл., місто Рівне, ВУЛИЦЯ ЛЕРМОНТОВА, будинок 7, )

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 04.03.2020.

Суддя П.О. Григорович