Справа № 500/944/19
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

Справа № 500/944/19

04 березня 2020 року м.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі: головуючої судді Подлісної І.М. , судді Осташа А. В. , судді Баб`юка П.М. розглянувши в порядку письмового провадження клопотання відповідача про зупинення провадження (перегляд рішення суду за виключними обставинами) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року (головуючий суддя Баранюк А.З.), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 з позовною заявою до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними, визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

На адресу Тернопільського окружного адміністративного суду 24.12.2019 від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд за виключними обставинами відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.07.2019. В обґрунтування зазначено, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Встановлення Конституційним Судом України неконституційності частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII є виключною обставиною для перегляду рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 у справі 500/944/19. Тому, позивач просить переглянути зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення у справі 500/944/19, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2019 справу №500/944/19 передано на розгляд головуючому судді Баранюку А.З. на підставі статті 31 КАС України.

Ухвалою суду від 27.12.2019 суддею Тернопільського окружного адміністративного суду Баранюка Андрія Зіновійовича заявлено самовідвід в адміністративній справі №500/944/19.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2019 справу №500/944/19 передано на розгляд головуючому судді Подлісній І.М. на підставі статей 40, 41 КАС України.

Ухвалою суду від 02.01.2020 прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження по справі ОСОБА_1 про перегляд рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 31.07.2019 в справі №500/944/19 за виключними обставинами, розгляд справи ухвалено проводити колегією у складі трьох суддів за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Слухання справи призначено на 30 січня 2020 року о 11:00 год.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 03.01.2020 визначено склад колегії суддів у справі №500/944/19: головуюча суддя Подлісна І.М., судді Осташ А.В., Баб`юк П.М.

30 січня 2020 року секретарем судового засідання складено довідку про те, що судове засідання не відбулося, у зв`язку із перебуванням головуючої судді Подлісної І.М. у відпустці. Судове засідання відкладено на 04 березня 2020 року о 11:30 год.

03 березня 2020 року від представника відповідача надійшло письмове клопотання про зупинення провадження у справі на підставі підпункту 5 пункту 2 статті 236 КАС України до набрання законної сили рішенням Верховного Суду в справі №808/1628/18.

Від ОСОБА_1 на адресу суду 04.03.2020 надійшло клопотання, в якому він просить замінити відповідача у справі Тернопільське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Позивач 04.03.2020 подав заяву про розгляд клопотання відповідача про зупинення провадження у справі без його участі. Щодо зупинення провадження не заперечує.

Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився, що відповідно до положень ст.205 КАС не перешкоджає продовженню розгляду справи, зокрема, заявлених учасниками справи клопотань.

У зв`язку з цим, суд вирішив продовжити розгляд клопотань учасників справи в письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про допущення процесуального правонаступництва відповідача у справі та представника відповідача про зупинення провадження у справі підлягають задоволенню враховуючи наступне.

Щодо клопотання позивача про заміну відповідача у справі з Тернопільського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області суд зазначає наступне.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду Тернопільської області з 06.08.2019 припинило свою діяльність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №628 шляхом реорганізації - приєднання Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Враховуючи викладене, слід допустити процесуальне правонаступництво відповідача у справі шляхом заміни Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Щодо зупинення провадження у справі.

Предметом судового розгляду даної справи є визнання протиправними дій Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови з 30 січня 2018 року здійснити перерахунок пенсії за вислугою років у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури»; визнання протиправним та скасування рішення Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 07 лютого 2019 року № 1995/04 про відмову в проведенні перерахунку пенсії з 30 січня 2018 року за вислугою років у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури»; зобов`язання Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок та виплату пенсію за вислугою років з розрахунку 60% від місячної заробітної плати, яка визначена висновком №7 судової економічної експертизи від 22 лютого 2019 року без обмеження її граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.

У провадженні Верховного Суду перебуває касаційна скарга у справі № 808/1628/18 за позовом фізичної особи до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 20.02.2020 справу №808/1628/18 передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду .

Предметом судового розгляду справи №808/1628/18 є визнання протиправними дій Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії з огляду на інвалідність у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат, встановленої Законом на 1 січня відповідного року; зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України міста Запоріжжя перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01.10.2017, беручи до уваги здійснені виплати, на підставі пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Предметом касаційного перегляду у даній справі є рішення судів попередніх інстанцій, якими відмовлено позивачу у перегляді рішення за виключними обставинами у зв`язку із визнанням неконституційними окремих законодавчих положень, що були застосовані при вирішенні справи по суті.

Із заявою про перегляд рішення за виключними обставинами, що розглядається судом у цьому провадженні, позивач також звернувся на підставі положень частини першої, пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України у зв`язку із ухваленим Конституційним Судом України рішенням від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019.

Так, відповідно до частини першої, пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 20.02.2020 у справі №808/1628/18 підставою перегляду таких рішень за п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У постанові від 17.12.2019 у справі №808/2492/18 сформульовано висновок про те, що не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС, рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки воно не передбачає примусового виконання.

Таке тлумачення призводить до того, що особа, якій у задоволенні позову відмовлено (позивач), фактично позбавляється права на перегляд рішення з підстав визнання неконституційним закону, застосованого в її справі. Це стосується навіть позивача, який пройшов усі інстанції в судах загальної юрисдикції, звернуся з конституційною скаргою до Конституційного Суду України і домігся визнання закону неконституційним - за такого підходу він не може розраховувати на перегляд рішення. Інститут перегляду справи за виключних обставин фактично перестає діяти і втрачає практичне значення.

Також, Верховний Суд в ухвалі від 20.02.2020 у справі №808/1628/18 дійшов висновку, що порушені питання в даній адміністративній справі мають ознаки виключної правової проблеми. Положеннями ч. 5 ст. 346 КАС України встановлено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

В ухвалі від 04.06.2018 у справі № 638/11484/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів; кількісний вимір ілюструє той факт, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості спорів, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

В ухвалі від 30.10.2018 у справі № 757/172/16-ц також зазначено, що виключна правова проблема має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного вимірів; з погляду якісного критерію про виключність правової проблеми свідчать такі обставини, як відсутність сталої судової практики в питаннях, що визначаються як виключна правова проблема; невизначеність на нормативному рівні правових питань, які можуть кваліфікуватися як виключна правова проблема; необхідність застосування аналогії закону чи права; аналіз судової практики не свідчить про наявність протилежних і суперечливих судових рішень та глибоких і довгострокових розходжень у судовій практиці у справах з аналогічними підставами позову та подібними позовними вимогами.

Щодо актуальності, Верховний Суд зазначає, що кожне наступне рішення Конституційного Суду України, особливо у справах, що стосуються соціальних прав, матиме наслідком виникнення подібних ситуацій. Для прикладу, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі №7-р(ІІ)/2019 визнано неконституційними окремі положення Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII щодо перерахунку пенсій колишніх працівників прокуратури. Наразі лише в провадженні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду перебуває понад 30 справ за заявами осіб про перегляд судових рішень за виключними обставинами у зв`язку з ухваленням Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 у справі №7-р(ІІ)/2019 (справи №825/506/18, №592/11201/16, №698/435/16, №357/13414/16 та інші). Ще більше справ в судах першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі, - у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Суд зазначає, що правовідносини які підлягають дослідженню в адміністративній справі №500/944/19 є подібними, адже виникли з аналогічних підстав (пов`язані з переглядом справ за виключними обставинами у зв`язку з встановленням неконституційності закону), та стосуються соціальних прав, регулюються одними нормами права, у яких заявлено подібні вимоги, відповідачем в адміністративних справах є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його структурні підрозділи).

Верховний суд вирішив відступити від своїх висновків, викладених у раніше прийнятих судових рішеннях, та з метою розв`язання виключної правової проблеми щодо застосування норм, на підставі яких позивач звернувся до суду із заявою, передав відповідну справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 808/1628/18.

Керуючись статтями 236, 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання про зупинення провадження у справі задовольнити.

Допустити процесуальне правонаступництво відповідача шляхом заміни відповідача - Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Зупинити провадження (перегляд рішення суду від 31 липня 2019 року за виключними обставинами) в адміністративній справі №500/944/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №808/1628/18 .

Зобов`язати сторони повідомити суд про усунення обставин, які стали підставою для зупинення провадження у справі, якщо про такі обставини їм стане відомо.

Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України - з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя Подлісна І.М.

Судді: Осташ А.В.

Баб`юк П.М.