Справа № 205/9899/19(2а/205/215/19)
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року м. Дніпросправа № 205/9899/19(2а/205/215/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року (суддя Шавула В.С., м. Дніпро, повний текст складено 04.12.2019 року) у справі №205/9899/19 (2а/205/215/19) за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа: Головний спеціаліст інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовик Юрій Іванович, про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

18.11.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради (далі по тексту відповідач), третя особа: Головний спеціаліст інспектор з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовик Ю.В., в якому просив скасувати постанову серії ІД № 00017246 від 10.10.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП про накладання стягнення у вигляді штрафу в сумі 300 грн., провадження закрити.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД №00017246 від 10.10.2019 року, винесену головним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою та зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовиком Ю.І., згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн., за правопорушення передбачене ч.1 ст.152-1 КУпАП скасовано, провадження у справі закрите.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що спеціалістом - інспектором 19.08.2019 року було зафіксовано, що ОСОБА_1 здійснив паркування автомобіля на майданчику для платного паркування без оплати за паркування, чим не виконав вимоги абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортного засобу, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.152-1 КУпАП. Порушення виявлене особисто інспектором, зафіксовано у автоматичному режимі, наявні фотознімки які підтверджують порушення. Апелянт зазначав, що ним 13.12.2019 року було направлено суду відзив на позовну заяву.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення розглянута не повно, без додержання вимог статей 276, 278, 280 КУпАП, не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Матеріалами справи встановлено, що Головним спеціалістом інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовиком Ю.І. 10.10.2019 року стосовно ОСОБА_1 було складено постанову серії ІД №0001746, відповідно до якої, 19.08.2019 року ОСОБА_1 , здійснив паркування транспортного засобу Volkswagen Golf номер НОМЕР_1 на майданчику для платного паркування, не здійснив оплату вартості послуг користування майданчиком платного паркування за адресою м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, в районі буд. 2- 4, чим порушив абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортного засобу, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 152-1 КУпАП. ОСОБА_1 постанову направлено засобами поштового зв`язку, яка ним отримана.

Зайцев В.В. заперечував проти вчинення ним адміністративного порушення.

До постанови серії ІД №0001746 не долучено фото чи відео докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Таких доказів не надано до апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що судом першої інстанції ухвалою від 19.11.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у судовому засіданні 04.12.2019 року, запропоновано направити суду відзив та будь-які докази, які підтверджують законність оскаржуваної постанови. Копія ухвали була направлена відповідачу, який одержав її 28.11.2019 року, доказом чого є поштове повідомлення.

У судове засідання 04.12.2019 року відповідач не з`явився, будь-яких доказів не надав.

Відповідно до ч.1 ст.9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст.251, ст.280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.

Встановлено, що 11.02.2020 року Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради було надано фото, з якого вбачається, що 19.08.2019 року автомобіль Volkswagen Golf номер НОМЕР_1 був припаркований з 16.11.04 по 16.25.17 год. за адресою вул. Володимира Мономаха (вул. Московська), в районі буд.№2-4.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ч.1 ст.286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Отже, законодавцем передбачені скорочені строки розгляду цієї категорії справ, які мають додержуватися, як судами, так і учасниками справи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради 28.11.2019 року була повідомлена про те, що 04.12.2019 року буде розглядатися дана справа, однак, лише 13.12.2019 року направила відзив на позовну заяву.

Відповідно до пункту 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1342, користувач зобов`язаний, зокрема сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування; у разі сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування через паркувальний автомат або шляхом придбання паркувального талона - розмістити у лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу платіжний документ у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 152-1 КУпАП порушення правил паркування транспортних, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Відповідно до пунктів 14, 20, 21, 24, 29 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 року №1342 відведені майданчики для платного паркування обов`язково повинні бути обладнані паркувальними автоматами з розрахунку не менш як один автомат на 20 місць для паркування з обох боків уздовж проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та/або інформаційними знаками про можливість і порядок надання послуги «мобільне паркування». Не обладнуються паркувальними автоматами та автоматичними в`їзними та виїзними терміналами спеціально обладнані майданчики для платного паркування у разі їх призначення виключно для користувачів, які сплачують вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування у безготівковій формі за договором про паркування протягом визначеного строку, але не менш як один місяць. На майданчиках для платного паркування у доступному для ознайомлення користувачів місці розміщується інформація про: оператора (найменування, адреса, контактні телефони); вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування, спосіб оплати (готівковий або безготівковий). Оператор зобов`язаний, зокрема обладнати майданчик для паркування відповідно до вимог цих Правил, Правил дорожнього руху, норм, нормативів, стандартів з урахуванням вимог безпеки дорожнього руху; забезпечувати належне функціонування технічних приладів (пристроїв) для сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування згідно з вимогами цих Правил. Сплата вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування не здійснюється у разі незабезпечення оператором належного функціонування засобів сплати вартості зазначених послуг відповідно до вимог цих Правил щодо обладнання таких майданчиків.

Як вбачається з матеріалів справи, Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради не було надано суду першої інстанції, доказів того, що майданчик для паркування був оператором обладнаний паркувальним автоматом, який знаходився в робочому стані. Суд апеляційної інстанції критично відноситься до наданих суду апеляційної інстанції доказів про належне функціонування паркоматів на паркувальному майданчику, оскільки відповідно ч. 8 ст. 79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції за матеріалами, які були надані суду першої інстанції сторонами та зазначає, що відповідач не був позбавлений права надати докази суду першої інстанції однак цим не скористався. Надані докази відповідачем до суду апеляційної інстанції не були предметом дослідження судом першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень, у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись статтями 286, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2019 року у справі №205/9899/19 (2а/205/215/19) залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова