Справа № 160/11829/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТулянцевої І.В.
при секретарі судового засіданняБубенець Т.А.
позивача представника позивача представника відповідача Сосницького А.С. Чепурнова В.І. Кравченка П.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, -
26 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 4185 від 04 листопада 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Покровського ВП Криворізького ВП ГУ НП у Дніпропетровській області», яким було прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі службі в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №362 о/с від 11.11.2019 року, яким на підставі наказу №4185 від 04.11.2019 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Сосницького Андрія Сергійовича оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області, за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, було звільнено зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУ НП у Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з дати звільнення по дату прийняття судом відповідного рішення.
26 грудня 2019 року від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог, вказуючи, що після надходження інформації про документування протиправної діяльності поліцейських Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області та їх затримання, було проведено службове розслідування, в ході якого встановлено, що позивачем допущено порушення службової дисципліни, що виразилося у безпідставному (без відповідного доручення слідчого на проведення слідчих (розшукових) дій), з власної ініціативи, відпрацюванні на причетність до скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , здійсненні 19.08.2019 фактично їх затримання та доставляння до адміністративної будівлі Покровського відділення поліції, подальшому утримуванні без законних підстав у службовому кабінеті №234, не доповіді безпосередньому керівництву у встановленому порядку, а також не складанні та не реєстрації у канцелярії органу рапорту з отриманою інформацією про осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти їх розкриттю та досудовому розслідуванню, не направленні зібраних матеріалів; здійснення дій, спрямованих на отримання від ОСОБА_2 неправомірної вигоди, тобто вчинення дій проти інтересів служби, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського та суперечать покладеним на нього обов`язкам, підривають довіру, як до носія влади і завдають шкоду авторитету органу Національної поліції України. Оскільки позивачем порушено службову дисципліну внаслідок низького рівня правосвідомості, низьких морально-ділових якостей, грубого ігнорування наказів і доручень, що є несумісним з подальшим проходженням служби, відповідно до пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 04.11.2019 №4185 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП», за порушення службової дисципліни до оперуповноваженого СКП Покровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Наказом від 11.11.2019 року №362 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення) Закону України «Про Національну поліцію» з 11.11.2019. З огляду на вищевикладене, представник відповідача відзначає, що звільнення ОСОБА_1 проведено відповідно до вимог законодавства, що регламентує спірні правовідносини, а тому вимоги останнього не підлягають задоволенню.
У судовому засіданні 08.01.2020 оголошена перерва до 15.01.2020 до 11:00 год.
11 січня 2020 року позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з викладеними відповідачем у відзиві твердженнями. Зазначає, що відповідачем було порушено порядок проведення службового розслідування.
15 січня 2020 року у судовому засіданні оголошена перерва до 24.01.2020 о 14:00 год.
У судовому засіданні 24.01.2020 оголошена перерва до 28.01.2020 о 12:00 год.
Ухвалою суду від 28.01.2020 провадження у справі було зупинено до 12.02.2020 до 11:00 год.
06 лютого 2020 року від позивача до суду надійшла заява (про уточнення позовних вимог).
11 лютого 2020 року від відповідача надійшов відзив на уточнену позовну заяву
Ухвалою суду від 12.02.2020 поновлено провадження в адміністративній справі.
У судовому засіданні 12.02.2020 ухвалою суду відмовлено у розгляді уточненої позовної заяви, про що зафіксовано у протоколі судового засідання, та оголошено перерву до 21.02.2020 до 11:00 год.
21 лютого 2020 року у судовому засіданні були допитані свідки: старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та старший інспектор з ОД ВІОС УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області Кендиш Віктор Миколайович, та у розгляді справи оголошена перерва до 28.02.2020 до 14:00 год.
У судовому засіданні 28.02.2020 оголошена перерва до 03.03.2020 до 09:00 год.
03 березня 2020 року у судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі із викладених у позові підстав.
Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві, та просив відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення позивача, представників сторін та свідків, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 №1 о/с ОСОБА_1 як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ призначено на посаду оперуповноваженого Жовтневого відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та присвоєно спеціальне звання старший лейтенант поліції (а.с.105, т.1).
07.11.2015 позивачем прийнято присягу працівника Національної поліції України (а.с.183, т.1).
У зв`язку з реорганізацією Жовтневого відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на підставі наказу ГУ НП в Дніпропетровській області № 352 о/с від 09.12.2016 ОСОБА_1 з 09.12.2016 року був призначений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (т. 1 а.с. 111).
Також, 29 серпня 2019 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України, яке виразилось в одержанні ним неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб (а.с.141-146, т.1).
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.08.2019 №3188 «Про організацію проведення службового розслідування» за інформацією про протиправну діяльність поліцейських Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції та їх затримання призначено службове розслідування за фактом надзвичайної події за участю оперуповноваженого СКП Покровського ВП Криворізького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського ВП Криворізького ВП майора поліції ОСОБА_6 (а.с.127, т.1).
Згідно з пунктом 2 вказаного наказу, проведення службового розслідування доручено дисциплінарній комісії у складі: голови дисциплінарної комісії: заступника начальника ГУНП полковника поліції ОСОБА_7 ; членів дисциплінарної комісії: начальника УКЗ ГУНП полковника поліції ОСОБА_8 ; заступника начальника УКЗ начальника ВІОС ГУНП підполковника поліції ОСОБА_9 , старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_4 та інспектора ВІОС УКЗ ГУНП майора поліції ОСОБА_10 .
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 30.08.2019 до позивача застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням та визначено розмір застави (а.с.147-150, т.1).
На підставі наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 25.09.2019 №3581 «Про внесення змін до наказу ГУНП від 30.08.2019 №3188» внесено зміни до наказу ГУНП від 30.08.2019 №3188, а саме пункт 2 викладено у новій редакції: «2. Проведення службового розслідування доручити дисциплінарній комісії у складі: голови дисциплінарної комісії: начальника УКЗ ГУНП полковника поліції ОСОБА_8 ; членів дисциплінарної комісії: заступника начальника УКЗ начальника ВІОС ГУНП підполковника поліції ОСОБА_9 , оперуповноваженого Дніпропетровського управління ДВБ НП України підполковника поліції ОСОБА_11 , старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУНП підполковника поліції ОСОБА_4 та інспектора ВІОС УКЗ ГУНП майора поліції ОСОБА_12 B ОСОБА_13 » (а.с.129, 130, т.1).
Наказом відповідача від 26.09.2019 №3587 продовжено строк проведення службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського ВП Криворізького ВП майора поліції ОСОБА_6 до 29.10.2019 (а.с.132, 133, т.1).
29 жовтня 2019 року начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_14 В. затверджено Висновок за результатами службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю оперуповноваженого СКП Покровського ВП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та старшого уповноваженого СКП Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП майора поліції ОСОБА_6 (а.с.15-32, а.с.232-249, т.1).
11 листопада 2019 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області прийнято наказ №362 о/с «По особовому складу», яким звільнено за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0046784) оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Покровського відділення поліції Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області з 11 листопада 2019 року (а.с.11, а.с.106 т.1).
Не погоджуючись зі звільненням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі висновку спірних актів індивідуальної дії на відповідність вимогам частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, суд зауважує на наступному.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).
Частиною першої статті 3 Закону № 580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
За Правилами етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
На підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону.
Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі Дисциплінарний статут), який набрав чинності 07 жовтня 2018 року.
Отже, на момент виникнення спірних правовідносин підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, а тому суд вважає помилковим посилання позивача на Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.
Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За приписами статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до частин 1-3 статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Так, у пунктах 1-2 розділу ІІ Порядку № 893 закріплено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку; надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції» (п. 2 Порядку № 893).
Тобто, на момент призначення службового розслідування (30.08.2019 року) до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей були внесені відомості про скоєння поліцейськими ОСОБА_6 і ОСОБА_1 кримінального правопорушення, що є підставою для призначення службового розслідування у відповідності до п. 4 ст. 14 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та п. 2 Порядку № 893.
При цьому, наявність зазначеного кримінального провадження стосовно позивача та його затримання співробітниками правоохоронних органів, пред`явлення підозри ним не заперечується.
За таких обставин, суд критично ставиться до тверджень позивача щодо безпідставного призначення службового розслідування, оскільки в ході розгляду справи було з`ясовано, що його призначення здійснено відповідачем у відповідності до норм Дисциплінарного статуту та Порядку № 893.
Матеріалами справи також доведено, що за фактом даної надзвичайної події, що призвела до суспільного резонансу, в засобах масової інформації опубліковано значну кількість статей критичного характеру, в яких діяльність Національної поліції України висвітлена з негативного боку, що, в свою чергу, вплинуло на авторитет та довіру населення до органів Національної поліції України (а.с.225-230, т.1).
Згідно зі статтею 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.
Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право: 1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; 2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи; 3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
Так, відповідно до пункту 1 розділу ІІІ вказаного Положення, дисциплінарна комісія під час проведення щодо поліцейського службового розслідування має право: 1) відвідувати місце скоєння можливого дисциплінарного проступку, при цьому не перешкоджати здійсненню правоохоронними органами огляду місця події в межах кримінального процесуального чи адміністративного законодавства; 2) викликати поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також запрошувати інших працівників органів (підрозділів) поліції, інших осіб (за їх згодою), які обізнані або мають стосунок до обставин, що стали підставою для призначення службового розслідування, й одержувати від них усні або письмові пояснення, здійснювати фіксацію технічними засобами за згодою особи, з якою проводиться бесіда, її усних пояснень, а також одержувати документи, які стосуються службового розслідування; 3) проводити одночасні опитування осіб, у поясненнях яких про обставини дисциплінарного проступку є суттєві розбіжності. Одночасне опитування проводиться за згодою опитуваних осіб, про його проведення складається довідка; 4) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів службового розслідування; 5) вивчати документи, що мають стосунок до службового розслідування, у разі потреби знімати з них копії і долучати до матеріалів службового розслідування; 6) користуватися в установленому порядку базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та інших органів державної влади; 7) залучати в разі потреби відповідних фахівців і отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування; 8) у разі перешкоджання посадовими особами поліції проведенню службового розслідування шляхом подання письмового рапорту (заяви) доповідати про це уповноваженому керівнику, який його призначив, для ініціювання питання призначення службового розслідування щодо такої особи; 9) у разі необхідності проведення значного обсягу дій звертатися з рапортом до керівника, який призначив службове розслідування, про продовження строку службового розслідування та (або) додаткове залучення працівників з метою своєчасного його завершення.
Між тим, використання членом дисциплінарної комісії матеріалів кримінального провадження при отриманні відповідного дозволу слідчого, чинним законодавством не заборонено.
Щодо посилання позивача на порушення вимог статті 221 Кримінального процесуального кодексу України, суд зауважує, що у відповідності до вказаної статті слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
Разом з тим, відповідальність за надання доступу до матеріалів до кримінального провадження особі, яка не є стороною кримінального провадження, покладається саме на слідчого.
При цьому, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою (стаття 18 Дисциплінарного статуту).
Матеріали справи не містять доказів того, що позивачем оскаржувались дії члена дисциплінарної комісії ГУНП Кендиша В.М ОСОБА_16 під час проведення службового розслідування, або доказів звернення до інших правоохоронних органів із заявою (скаргою) на дії зазначеної посадової особи.
Вказані обставини спростовують твердження позивача стосовно перевищення ОСОБА_4 службових повноважень та необ`єктивності проведення службового розслідування.
Строки проведення службового розслідування визначені статтею 16 Дисциплінарного статуту, відповідно до якої службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
Відповідно до пунктів 2-3 розділу V Порядку № 893, службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Як вбачається з матеріалів справи, службове розслідування відносно позивача проведено на підставі наказу від 30.08.2019 №3188, строк якого було подовжено до 29.10.2019 наказом від 26.09.2019 №3587, а висновок за вказаним розслідуванням складений та затверджений 29.10.2019, тобто в рамках строків проведення службового розслідування, визначених в наказі № 3587.
Та обставина, що висновок службового розслідування було затверджено на 61 календарний день (29.10.2019 року) проведення службового розслідування не свідчить про неправомірність його проведення та безпідставність висновків розслідування, зроблених дисциплінарною комісією за результатами його проведення щодо скоєння ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.
Згідно зі статтею 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з частиною 7 статті 19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина 8 статті 19 Дисциплінарного статуту).
Частиною 9 статті 19 Дисциплінарного статуту передбачено, що за кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що його звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), є незаконним, оскільки ніякої неправомірної вигоди він не вимагав та не отримував, порушень вимог Закону України «Про оперативно розшукову діяльність» та Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, не допускав.
Відповідно до норм ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оперативно розшукову діяльність» від 18.02.1992 року № 2135 XII (далі Закон України № 2135 XII), завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, розвідувально - підривну діяльність спеціальних служб іноземних держав та організацій з метою припинення правопорушень та в інтересах кримінального судочинства, а також отримання інформації в інтересах безпеки громадян, суспільства і держави.
Підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є: 1) наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про: злочини, що готуються; осіб, які готують вчинення злочину; осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання; осіб безвісно відсутніх; розвідувально-підривну діяльність спецслужб іноземних держав, організацій та окремих осіб проти України; реальну загрозу життю, здоров`ю, житлу, майну працівників суду і правоохоронних органів у зв`язку з їх службовою діяльністю, а також осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, членів їх сімей та близьких родичів, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя; співробітників розвідувальних органів України у зв`язку із службовою діяльністю цих осіб, їх близьких родичів, а також осіб, які конфіденційно співробітничають або співробітничали з розвідувальними органами України, та членів їх сімей з метою належного здійснення розвідувальної діяльності (ч. 1 ст. 6 Закону України № 2135 XII).
Підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані:
1) у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочинів та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню злочинів, здійснювати профілактику правопорушень;
2) виконувати письмові доручення слідчого, вказівки прокурора та ухвали слідчого судді суду і запити повноважних державних органів, установ та організацій про проведення оперативно-розшукових заходів;
3) виконувати у межах своєї компетенції запити правоохоронних органів інших держав або міжнародних правоохоронних організацій відповідно до законодавства України, міжнародних договорів України, а також установчих актів та правил міжнародних правоохоронних організацій, членом яких є Україна;
4) інформувати відповідні державні органи про відомі їм факти та дані, що свідчать про загрозу безпеці суспільства і держави, а також про порушення законодавства, пов`язані з службовою діяльністю посадових осіб;
5) здійснювати взаємодію між собою та іншими правоохоронними органами, в тому числі відповідними органами іноземних держав та міжнародних антитерористичних організацій, з метою швидкого і повного попередження, виявлення та припинення злочинів;
6) забезпечити із залученням інших підрозділів безпеку працівників суду і правоохоронних органів, осіб, які надають допомогу, сприяють оперативно-розшуковій діяльності, осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, членів їх сімей та близьких родичів цих осіб;
7) брати участь у здійсненні заходів щодо фізичного захисту ядерних установок, ядерних матеріалів, радіоактивних відходів, інших джерел іонізуючого випромінювання, а також у проведенні спеціальної перевірки щодо допуску до особливих робіт (ч. 1 ст. 7 Закону України № 2135 XII).
У разі виявлення ознак злочину оперативний підрозділ, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, зобов`язаний невідкладно направити зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування для початку та здійснення досудового розслідування в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України (ч. 2 ст. 7 Закону України № 2135 XII).
Так, відповідно до п. 2 Розділу I Інструції № 575, основними принципами взаємодії є: 1) швидке, повне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень; 2) самостійність слідчого в процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється; 3) оптимальне використання наявних можливостей органів досудового розслідування та оперативних підрозділів Національної поліції України у запобіганні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень; 4) дотримання загальних засад кримінального провадження; 5) забезпечення нерозголошення даних досудового розслідування.
З аналізу наведених норм законодавства судом зроблено висновок, що на підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність покладено обов`язок вживати необхідних заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочинів, при цьому, у разі виявлення ознак злочину невідкладно направити зібрані матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, до відповідного органу досудового розслідування для початку та здійснення досудового розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.
Під час виконання доручень слідчого, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України) не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора (ч. 2 ст. 41 КПК України).
Так, згідно вказаного доручення слідчим доручено: встановити осіб, які вчинили кримінальне правопорушення; встановити ймовірних свідків та очевидців вчиненого кримінального правопорушення; встановити чи наявні в місці вчинення злочину камери відео спостереження, якщо так, то до матеріалів кримінального провадження долучити відеозаписи на яких зафіксовано факт вчинення кримінального правопорушення; встановити місцезнаходження викраденого майна; мотивовану відповідь (рапорт) разом з матеріалами, які отримані під час виконання доручення направити до СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області до 20.08.2019 року (т. 1 а.с. 206).
Згідно з резолюцією, виконання вищезазначеного доручення слідчого було покладено 13.08.2019 року на оперуповноваженого СКП ВП капітана поліції ОСОБА_17 (т. 1 а.с. 206), який станом на 13.08.2019 року знаходився в черговій відпустці.
В ході службового розслідування було встановлено, що доручення слідчого ОСОБА_18 від 13.08.2019 року про проведення слідчих (розшукових дій) будь якому іншому співробітнику сектору кримінальної поліції Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області не передоручалось, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного доручення та відсутності на ньому резолюції керівника сектору про покладання обов`язку його виконання на іншу особу.
Вказані обставини також знайшли своє підтвердження і в ході розгляду справи. Так, позивачем не заперечувався той факт, що офіційно (під розпис в канцелярії відділу) доручення слідчого з резолюцією керівника або заступника сектору кримінальної поліції про покладення саме на нього обов`язку про його виконання, він не отримував.
Не спростовував цей факт і свідок ОСОБА_19 , опитаний в судовому засіданні (на час винесення доручення являвся начальником сектору кримінальної поліції Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області), заявивши суду, що особисто не доручав позивачу виконувати доручення слідчого ОСОБА_20 .Ю ОСОБА_16 , але вважав, що станом на 19.08.2019 року на виконанні у ОСОБА_1 таке доручення знаходиться офіційно, оскільки його міг надати хтось із його заступників. У зв`язку із тим, що 19.08.2019 на оперативній нараді ОСОБА_21 повідомив про можливість причетності до скоєння крадіжки електродвигунів з приміщення ПАТ «Криворіжтеплоцентраль» громадянина ОСОБА_2 та іншої невстановленої особи, в журналі планування роботи сектору кримінальної поліції за серпень 2019 року (т. 1 а.с. 61-62) і було зроблено запис від 19.08.2019 року про те, що ОСОБА_1 працює по вказаним особам.
Матеріалами службового розслідування також підтверджено, що заступники начальника сектору кримінальної поліції Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_22 і Мальований ОСОБА_23 . ОСОБА_24 . також не доручали ОСОБА_1 виконання доручення слідчого ОСОБА_18 від 13.08.2019 року (т. 1 а.с. 219-221).
Між тим, в ході службового розслідування було з`ясовано, що 19.08.2019 року о 13:00 год. з усного розпорядження майора поліції ОСОБА_25 встановлення осіб, причетних до крадіжки електродвигунів з приміщення ПАТ «Криворіжтеплоцентраль» було доручено старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 та майору поліції ОСОБА_6 .
Опитаний в ході службового розслідування майор поліції ОСОБА_6 вказані обставини підтвердив та зазначив, що про обставини справи він дізнався 19.08.2019 на оперативній нараді, у той час коли старший лейтенант поліції ОСОБА_26 С доповідав майору поліції ОСОБА_27 . ОСОБА_24 вже близько 13:00 год., старший лейтенант поліції ОСОБА_26 , повідомивши узгодження питання з керівництвом СКП ВП ( ОСОБА_28 ), попросив його допомоги, щоб доставити до відділення поліції ОСОБА_29 (т. 1 а.с. 158-160).
За таких обставин, суд критично ставиться до висновку відповідача, викладеному за результатами службового розслідування щодо проведення позивачем 19.08.2019 року слідчих (розшукових) дій по відпрацюванню на причетність до скоєння злочину ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за власною ініціативою.
В ході розгляду справи судом встановлено, що 19.08.2019 старший лейтенант поліції Сосницький А.С. та майор поліції Заболотній ОСОБА_23 .В. прибули за адресою: АДРЕСА_1 Вечірній, 2, для відпрацювання на причетність до скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . У подальшому вказаних осіб було доставлено до адміністративної будівлі Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що підтверджується копією журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.209-212, т.1).
В ході службового розслідування також було встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_26 та майор поліції ОСОБА_6 в службовому кабінеті № 234 Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області отримали від ОСОБА_2 і ОСОБА_3 письмові пояснення про їх причетність у вчиненні кримінального правопорушення, сфоторгафували останніх про що свідчить запис в Книзі обліку сфотографованих осіб Жовтневого РВ КМУ (т. 1 а.с. 65-66) і відпустили 19.08.2019 вказаних осіб з приміщення Покровського ВП.
Пунктом 8 Розділу І Інструкції № 575 визначено, що збір інформації про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти їх розкриттю та досудовому розслідуванню, виявленню та припиненню виявлених кримінальних правопорушень, здійснюється всіма працівниками поліції в межах службових обов`язків, які визначені законодавством. Збір, реєстрація, накопичення, зберігання, поширення відомостей про особу працівниками поліції здійснюється із дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».
Отриману інформацію про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти їх розкриттю та досудовому розслідуванню, поліцейські доповідають рапортом (далі - ініціативний рапорт) безпосередньому керівникові, який після ознайомлення надсилає цей рапорт відповідному керівнику органу, підрозділу поліції для розгляду і направлення до органу досудового розслідування і підрозділу кримінальної поліції для використання цієї інформації під час розкриття та досудового розслідування кримінального правопорушення.
Іціативні рапорти реєструються в журналах вихідної кореспонденції канцелярії (секретаріату) органу, підрозділу, працівник якого отримав інформацію, та в журналах вхідної кореспонденції канцелярії (секретаріату) органу досудового розслідування та підрозділу кримінальної поліції, якому керівником органу, підрозділу поліції доручено її перевірку під час розкриття та досудового розслідування кримінальних правопорушень. Якщо в ініціативному рапорті містяться відомості, що становлять державну таємницю, цей рапорт у встановленому порядку реєструється в режимно-секретному органі відповідного органу, підрозділу поліції.
З аналізу наведених норм судом зроблено висновок про те, що у випадку отримання працівником поліції інформації про осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, а також про події і факти, які можуть сприяти їх розкриттю та досудовому розслідуванню, службова особа зобов`язана повідомити при такі обставини письмово (скласти ініціативний рапорт) безпосередньо свого керівника.
Крім того, п. 3 Розділу VI Інструкції № 575 передбачено, що працівники оперативних підрозділів не мають права здійснювати процесуальні дії в кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися із клопотанням до слідчого судді чи прокурора.
Судом встановлено, що в ході службового розслідування було з`ясовано, що з ініціативним рапортом про встановлені обставини причетності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до скоєння крадіжки електродвигунів з приміщення ПАТ «Криворіжтеплоцентраль» ОСОБА_26 до керівництва сектору кримінальної поліції і до слідчого відділення Покровського ВП не звертався, документи (письмові пояснення із зізнанням у скоєнні злочину), отримані в ході спілкування з вказаними особами разом із рапортом не надавав.
Вказані обставини були підтверджені і в ході розгляду справи. Так, опитаний як свідок безпосередній керівник позивача ОСОБА_19 суду пояснив, що ввечері 19.08.2019 року на оперативній нараді ОСОБА_26 дійсно доповідав про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 опитані на причетність до скоєння злочину, однак чи був складений позивачем ініціативний рапорт і разом із доказами, отриманими по відпрацюванню на причетність до скоєння злочину вказаних осіб, переданий йому для подальшого розгляду, підтвердити з впевненістю не може, оскільки пройшов тривалий час. Особисто ніякого рапорту по виконанню доручення слідчого ОСОБА_18 від 13.08.2019 року, або продовження терміну його виконання не складав і не подавав. Не отримував він більше інформації по даній справі і від ОСОБА_1 . Не виключає, що міг надати доручення ОСОБА_1 самостійно зареєструвати ініціативний рапорт у канцелярії. Доручення слідчого Ткаченко А.Ю. не виконано і до теперішнього часу.
Між тим, суд звертає увагу на ту обставину, що в ході службового розслідування будучі опитаним 18.10.2019 року, ОСОБА_19 пояснював, що доручив 19.08.2019 року ОСОБА_1 направити зібрані матеріали разом з дорученням до слідчого відділу Покровського ВП. Особисто зібрані матеріали по ОСОБА_2 і ОСОБА_3 йому ОСОБА_1 не передавались (т. 1 а.с. 216-217).
Матеріалами справи також підтверджено, що в період з 19.08.2019 року по 29.08.2019 року від ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до канцелярії Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області будь яких рапортів щодо встановлення причетності ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до скоєння злочину, не надходило, що підтверджується довідкою діловода ОСОБА_30 (т. 2 а.с. 55).
Факт складання ініціативного рапорту ОСОБА_1 та передачі вказаних документів на оперативній нараді керівництву сектору кримінальної поліції для подальшої роботи не підтверджував в ході службового розслідування і ОСОБА_6 , вказавши про те, що пояснення, отримані в ході опитування ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишились в кабінеті і куди вони потім ділись, йому не відомо (т. 1 а.с. 158-160).
Та обставина, що реєстрація ініціативного рапорту в канцелярії відділу не входить до прямих обов`язків ОСОБА_1 , не може бути прийнята судом до уваги, оскільки в рамках виконання усного розпорядження керівника такий рапорт міг бути зареєстрований і самим працівником поліції який його склав, що не є порушенням Інструкції № 575.
За таких обставин, суд критично ставиться до тверджень позивача з приводу того, що ним 19.08.2019 року було складено ініціативний рапорт щодо встановлення осіб, причетних до скоєння злочину та передано для подальшої реєстрації і роботи керівництву сектору кримінальної поліції, оскільки як в ході службового розслідування так і судом вказані обставини не знайшли свого підтвердження.
Також, суд звертає увагу на ту обставину, що в ході розгляду справи позивач не заперечував, що незважаючи на ту обставину, що ним було виконано доручення слідчого ОСОБА_18 від 13.08.2019 року в частині встановлення осіб, причетних до скоєння злочину, будь яких інших розшукових дій ним не здійснювалось, відповідні процесуальні документи не складались та до слідчого відділу не направлялись, що ставить під сумнів правдивість його тверджень щодо об`єктивної необхідності спілкування з потенційними підозрюваними ОСОБА_2 і ОСОБА_3 саме в рамках виконання доручення слідчого, оскільки під час виконання доручень слідчого, прокурора співробітники оперативного підрозділу не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою.
З урахуванням наведеного, суд погоджується з висновками відповідача, викладеними за результатом службового розслідування щодо порушенням позивачем вимог абзаців 2, 3 пункту 8 розділу І, пункту 3 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, частини 2, 4 статті 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» та частини 2 статті 41 КПК України.
Згідно з відомостями журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області (а.с.209-212, т.1) 27.08.2019 року о 13:52 год. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прибули до Покровського ВП за попередньою домовленістю із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та майором поліції ОСОБА_6 .
У висновку службового розслідування відображено, що 27.08.2019 приблизно о 14:00 год. ОСОБА_31 у будівлі Покровського ВП КВП ГУНП повідомив вказаним поліцейським, що зміг зібрати лише частину грошових коштів, а саме 3 000 грн. і решту принесе до кінця тижня. ОСОБА_2 поклав на стіл принесені грошові кошти у сумі 3000 грн. Майор поліції ОСОБА_6 поклав ці грошові кошти у свою сумку, після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 наказали йти.
Як відображено у висновку службового розслідування, 29.08.2019 приблизно з 10:30 год. до 12:30 год. майор поліції ОСОБА_6 , старші лейтенанти поліції ОСОБА_26 та ОСОБА_32 , у порушення вимог Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників управлінь, відділів, секторів апарату ГУНП та інших його структурних, відокремлених підрозділів, затвердженого наказом ГУНП від 50.09.2016 № 2786, самостійно залишили межі адміністративної будівлі Покровського ВП КВП ГУНП з питань, які не пов`язані з виконанням функцій покладених на них законом та функціональними обов`язками.
Одразу після цього, майор поліції ОСОБА_6 та старший лейтенант поліції ОСОБА_26 були затримані у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 Кримінального кодексу України, та їм було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 Кримінального кодексу України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Як стверджує позивач, факт вимагання та отримання неправомірної вигоди у даному випадку відсутній, оскільки ті самі 5000,00 грн. неправомірної вигоди, які нібито повинні були вилучити у позивача та ОСОБА_6 знайшли в парковій зоні біля театру «Академія Руху» під деревом у пачці з під цигарок «Davidoff».
Дисциплінарна комісія під час проведення службового розслідування встановила, що під час допиту у якості свідка, старший лейтенант поліції ОСОБА_32 повідомив, що він перебував біля магазину харчових продуктів, що розташований біля Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП. Підходячи до вказаного магазину він побачив своїх колег ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , які біля входу спілкувалися з двома цивільними особами. Позивач запропонував ОСОБА_32 прослідувати з ним у бік шкільного закладу, по вул АДРЕСА_2 Шурупова, 3, оскільки там йому необхідно зустрітись з якоюсь цивільною особою для отримання важливої інформації. Зважаючи на вказане, ОСОБА_32 погодився і попрямував разом з ОСОБА_1 по вказаному маршруту. Одна із двох цивільних осіб, які до цього спілкувались із ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , приєдналася до них. Під час руху ОСОБА_32 почув розмову, яка відбувалася між ОСОБА_1 та цивільною особою, та зрозумів, що зазначена цивільна особа повинна надати ОСОБА_1 грошові кошти за вирішення якогось питання. У подальшому, ОСОБА_26 побачивши на землі пачку з-під цигарок, вказав цивільній особі, щоб вона поклала гроші у цю пачку з-під цигарок. Після того, як ця особа виконала вказівку, ОСОБА_26 вказав, щоб цивільна особа поклала пачку на землю. На питання цієї особи щодо подальших дій ОСОБА_26 відповів, щоб особа не хвилювалася і про подальші дії він повідомить її у телефонному режимі. Після чого до них підійшли працівники правоохоронних органів та повідомили їм по необхідність залишатися на місці для проведення слідчих дій за фактом отримання неправомірної вигоди. Під час огляду місця події у вищевказаній пачці з-під цигарок було виявлено грошові кошти у сумі 5 000 грн.
При цьому, суд враховує, що ряд зустрічей позивача із ОСОБА_31 та ОСОБА_3 (27.08.2019, 29.08.2019), які вчинили кримінальні правопорушення, свідчать про встановлення неділових позаслужбових стосунків із вказаними особами, спрямованих на отримання неправомірної вигоди.
На думку суду, під час позаслужбових зустрічей з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачем порушено норми професійної етики в частині обов`язку уникати особистих зв`язків, фінансових і ділових взаємовідносин, що можуть вплинути на неупередженість і об`єктивність виконання професійних обов`язків, скомпрометувати високе звання працівника поліції, а також в частині обов`язку недопущення дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету поліції, викликати негативний громадський резонанс.
Отже, обставини справи та зібрані докази доводять позаслужбове спілкування позивача з ОСОБА_31 та ОСОБА_3 з метою подальшого отримання неправомірної вигоди.
З копій протоколів обшуку, допиту свідків, пояснень позивача в сукупності з поясненнями інших осіб та іншими документами, зазначеними у висновку, Дисциплінарна комісія визначила перебіг подій, що передували і відбулися на час отримання неправомірної вигоди, їхню юридичну і фактичну природу, роль і ступінь участі в ній ОСОБА_1 .
Факт вступу у корупційні зв`язки, вимаганні, отриманні неправомірної вигоди призвело до оголошення позивачу 29.08.2019 року підозри про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України (т. 1 а.с. 141-146), що набуло суспільного резонансу та негативно вплинуло на формування громадської думки щодо стану правопорядку та діяльності поліції, рівня довіри населення до поліції.
З огляду на обставини, які встановлені службовим розслідуванням, було зроблено висновок про порушення позивачем службової дисципліни, що призвело до скоєння вчинку, який компрометує його як поліцейського і дискредитує поліцію в цілому та проявляється у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди.
Вказаний висновок став підставою для прийняття наказу № 4185 від 04 листопада 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Покровського ВП Криворізького ВП ГУ НП у Дніпропетровській області».
Відносно доводів позивача про те, що жодних доказів вчинення протиправних дій по вимаганню неправомірної вигоди в ході проведення службового розслідування відповідачем не отримано, а тому безпідставно застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, то суд вважає за необхідне зазначити, що обрання виду дисциплінарної відповідальності, до якої слід притягнути поліцейського, є прерогативою роботодавця, що визначається з врахуванням характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особи порушника, ступеня його вини, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби.
Позивач у позовній заяві посилається на відсутність обвинувального вироку відносно нього як на доказ відсутності в його діях дисциплінарного проступку.
Разом з тим, дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення до яких реалізуються за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.
Відсутність обвинувального вироку щодо позивача не свідчить про відсутність ознак дисциплінарного проступку (невиконання чи неналежне виконання позивачем службової дисципліни) в його діях. Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана з порушенням кримінальної справи та набрання чинності вироком суду, а наявність кримінального провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службових обов`язків.
Наведені висновки узгоджуються з правової позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 14.02.2019 у справі №824/1022/16-а та від 20.03.2019 у справі №804/676/18.
Доводи позивача стосовно протиправності звільнення з органів внутрішніх справ лише на підставі факту повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки питання кримінальної відповідальності у встановленому законом порядку не вирішено, суд вважає необґрунтованими, так як позивача звільнено зі служби не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни.
При цьому, суд лише зазначає про факт вчинення позивачем кримінального діяння та не зачіпає питання обґрунтованості такого обвинувачення в межах кримінального провадження, а відповідач обмежився цим фактом при вирішенні питання доведеності вчинення дисциплінарного проступку.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини, наслідки проступку, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку із чим, відсутні підстави для скасування наказу наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 4185 від 04 листопада 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Покровського ВП Криворізького ВП ГУ НП у Дніпропетровській області», яким було прийнято рішення про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі службі в поліції.
Як було зазначено раніше, відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Оскільки, в ході розгляду справи судом не було встановлено порушень при прийнятті наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 4185 від 04 листопада 2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Покровського ВП Криворізького ВП ГУ НП у Дніпропетровській області» в частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, відсутні підстави і для скасування наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №362 о/с від 11.11.2019 року в частині звільнення позивача за п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» зі служби в поліції.
З урахуванням встановлених обставин, суд погоджується з доводами Головного управління Національної поліції Дніпропетровській області, що при прийнятті оспорюваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений законом.
Відповідачем правомірно обрано позивачу такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що дискредитує звання поліцейського і негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства. Такий захід дисциплінарного впливу застосовано відповідачем обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.
Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, відтак підстави для їх задоволення також відсутні.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 9, 73-78, 90, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13 березня 2020 року.

Суддя І.В. Тулянцева