Справа № 340/3368/19
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/3368/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Ландтех" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 7, офіс 425, )

відповідач: Кіровоградська митниця ДФС (25030, м. Кропивницький, вул. Моріса Тореза (Лавандова), 27-Б, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ландтех" (надалі - ТОВ "Ландтех") звернулося до суду з адміністративним позовом до Кіровоградської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що рішенням Кіровоградської митниці ДФС про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 19.11.2019 року змінено код товару "АН 163172 Диск колеса", задекларованого позивачем за кодом УКТ ЗЕД 8432 90 00 00 на код УКТ ЗЕД 8708 70 99 90, що потягло для позивача збільшення митних платежів на 2180, 35 грн. Позивач не погоджується з таким рішенням, стверджуючи, що відповідачем при визначенні коду товару порушено правила інтерпретації класифікації товарів, не застосовано Пояснення до УКТЗЕД, затверджені наказом ДФС України від 09.06.2015 року №401 "Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності". Позивач наполягає, що товар "Диск колеса" призначений для використання на сівалках (посівних комплексах) та комбайнах конкретно вказаних моделей виробника John Deere, тобто на машинах, які включаються до товарної позиції 8432, отже повинен бути класифікований як запасні частини до цих машин за кодом 8432 90 00 00. З цих підстав позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської митниці ДФС про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 19.11.2019 року;

- стягнути з Кіровоградської митниці ДФС 2180,35 грн. зайво сплачених митних платежів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправним рішенням про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 19.11.2019 року.

Ухвалою судді від 30.12.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що під час митного оформлення товару було встановлено порушення правил класифікації згідно з УКТ ЗЕД, що дало відповідачу право самостійно класифікувати товар. Так, за інформацією з мережі Інтернет про сільськогосподарську техніку для оброблення ґрунту та зернозбиральні комбайни компанії John Deere диск колеса артикул АН 163172 разом з шинами використовується як опорне колесо посівних комплексів та ходове колесо комбайнів безпосередньо як при виконанні операцій по обробленню ґрунту, збиранню врожаю, так і при транспортуванні даного обладнання по польових дорогах. Враховуючи технологічне призначення товару, відповідач, керуючись Основними правилами інтерпретації класифікації товарів 1 та 6, поясненнями до УКТ ЗЕД (до розділу XVIІ, пояснень до товарних позицій 8432, 8433, 8708), класифікував товар за кодом УКТ ЗЕД 8708 70 99 90. Наполягаючи на правомірності оскаржуваного рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 19.11.2019 року, представник відповідача просив суд у задоволенні позову відмовити.

У ході судового розгляду справи представники сторін подали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Частиною 3 статті 194 КАС України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши справу в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ландтех" з 20.01.2011 року зареєстроване як юридична особа та є суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності. (а.с. 15 - 18)

Між фірмою Джон Дир Вальдорф ГмбХ енд Ко КГ (продавець) та ТОВ "Ландтех" (покупець) укладено контракт №JD-LTD-SP-UA-2019 від 30.10.2018 року про поставку товарів. (а.с. 23 - 34)

На виконання цього договору продавець відвантажив позивачу товар - диск колеса артикул АН 163172, який був ввезений на митну територію України. (а.с. 35 - 36)

З метою митного оформлення товару декларантом ТОВ "СВ Брокер", який діяв за дорученням ТОВ "Ландтех", 19.11.2019 року подано до Кіровоградської митниці ДФС митну декларацію, у графі 31 якої зазначений товар: "№1. AН 163172 Диск колеса - 1шт. Матеріал - сталь. Розміри: зовнішній діаметр - 965,00 мм, внутрішній діаметр - 281,10 мм, ширина (товщина) - 475,00 мм. Метод виготовлення - штамп, зварювання. Призначення - частина колеса. Використання - опорне колесо сівалки (посівного комплексу) моделей 1900, 1910 виробника John Deere, ходове колесо комбайна моделей 540, 550, 660, 670, 7180, 7250, 7280, 7350, 7380, 7450, 7480, 7550, 7580, 7750, 7780, 7950, 7980, 9470, 9570, 9650, 9660, 9870, 9750, 9770, 9860, 9870 виробника John Deere. Торгівельна марка John Deere. Виробник Джон Дир Вальдорф ГмбХ енд Ко КГ. Країна виробництва US". У графі 33 декларантом визначено код товару за УКТ ЗЕД - 8432 90 00 00. Вказана митна декларація була зареєстрована за №UA901010/2019/014328. (а.с. 37 - 38)

Відділом адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Кіровоградської митниці ДФС на запит підрозділу митного оформлення про вирішення складного випадку класифікації товару прийнято рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 19.11.2019 року, яким змінено код товару, задекларованого позивачем у МД №UA901010/2019/014328 (графа 33 МД), на 8708 70 99 90. (а.с. 43 - 45)

Митний орган повідомив позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за МД №UA901010/2019/014328 від 19.11.2019 року з причини невірно зазначеного у ній коду товару та запропонував позивачу подати нову митну декларацію, заповнену з урахуванням рішення Кіровоградської митниці ДФС про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 19.11.2019 року, а також сплатити належні митні платежі. (а.с. 39 - 40)

ТОВ "Ландтех" 20.11.2019 року подало до Кіровоградської митниці ДФС тимчасову митну декларацію №UA901040/2019/002631, а 03.01.2020 року - додаткову митну декларацію №UA110280/2020/000020, які заповнені з урахуванням рішення про визначення коду товару. У цих деклараціях товар задекларовано за кодом 8708 70 99 90 з нарахуванням ввізного мита у розмірі 5%. (а.с. 41 - 42, 121 - 122)

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо класифікації товару, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи правомірність спірного рішення, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів. Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно зі статтею 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4, 5 статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно з частинами 7, 8 статті 69 МК України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №650, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 року за №1085/21397, затверджено Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (надалі - Порядок №650). Цей Порядок визначає порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД).

Згідно з пунктами 1 - 3 розділу ІІІ Порядку №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТ ЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Кодексу.

Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку №650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних "Класифікаційні рішення" програми "Інспектор 2006" ЄАІС.

Пунктами 5, 6 розділу ІІІ Порядку №650 передбачено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД. При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

У разі відмови у наданні декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів чи відомостей посадовою особою митного органу здійснюються митні формальності за наявними документами та відомостями з використанням довідкової інформації. При проведенні цих митних формальностей або підтверджується код товару, або надається відмова в митному оформленні та за наявності достатньої інформації виноситься Рішення.

Відповідно до пунктів 11, 13, 14 розділу ІІІ Порядку №650 у разі виникнення складного випадку класифікації товару ПМО або митним постом готується запит до ВМП у паперовому або електронному вигляді. Запит має бути обґрунтований і містити такі відомості: причина подання запиту до ВМП, позиція ПМО чи митного поста з відповідного питання класифікації товару та пропозиції щодо запропонованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів за запитами ПМО або митного поста здійснюється посадовими особами ВМП на основі документів та відомостей, які передаються до ВМП разом із запитом.

Рішення приймається посадовими особами ВМП або уповноваженими особами ПМО чи митного поста на підставі встановлених характеристик товару, які є визначальними для класифікації товару, згідно з Основними правилами інтерпретації УКТ ЗЕД.

Судом установлено, що під час митного оформлення товару, задекларованого позивачем в МД №UA901010/2019/014328, підрозділ митного оформлення Кіровоградської митниці ДФС у зв`язку з виникненням складного питання при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД направив запит до відділу адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання. Той дійшов до висновку, що диск колеса артикул AН 163172 разом з шинами використовується як опорне колесо посівних комплексів та ходове колесо комбайнів безпосередньо як при виконанні операцій по обробленню ґрунту, збиранню врожаю, так і при транспортуванні даного обладнання по польових дорогах. Тобто робить зазначене обладнання (посівні комплекси та комбайни), які відносяться до товарної групи 84 УКТ ЗЕД, рухомим, як при виконанні технологічної операції, так і при транспортуванні. Враховуючи технологічне призначення товару, інформацію з мережі Інтернет про сільськогосподарську техніку для оброблення ґрунту, збирання врожаю компанії JOHN DEERE, та враховуючи, що комбайни являються самохідними, то товар класифікується у товарній підкатегорії 8708 70 99 90 згідно УКТ ЗЕД. При визначенні коду товару митний орган зокрема керувався Основними правилами інтерпретації класифікації товарів 1 та 6, затвердженими Законом України "Про Митний тариф України", поясненнями до УКТ ЗЕД (до розділів XVI, XVIІ, до товарних позицій 8432, 8433, 8708), затвердженими наказом ДФС від 09.06.2015 року №401 "Про затвердження Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності".

Згідно зі статтею 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до статті 68 Митного кодексу України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ведення УКТ ЗЕД передбачає: 1) відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; 2) підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; 3) деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; 4) забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів; 5) прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; 6) розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; 7) своєчасне ознайомлення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; 8) здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.

Законом України "Про митний тариф" від 19.09.2013 №584-VII встановлюється Митний тариф України, який невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Згідно з Розділом "Основні правила інтерпретації УКТЗЕД" додатку до Закону України "Про Митний тариф України" класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

4. Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

6. Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №428 затверджено Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 12 цього Порядку пояснення до УКТЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

З метою забезпечення виконання Закону України "Про Митний тариф України" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №428 "Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" наказом ДФС України від 09.06.2015 року №401 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (надалі - Пояснення до УКТ ЗЕД).

Відповідно до УКТ ЗЕД група 84 розділу XVI "Машини, обладнання та механізми; електротехнічне обладнання; їх частини; звукозаписувальна та звуковідтворювальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя" включає "Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої; їх частини", а група 87 розділу XVIІ "Засоби наземного транспорту, літальні апарати, плавучі засоби і пов`язані з транспортом пристрої та обладнання" включає "Засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання".

До товарної позиції УКТ ЗЕД 8432, заявленої позивачем у МД №UA901010/2019/014328 від 19.11.2019 року, відносяться: "Машини сільськогосподарські, садові або лісогосподарські для підготовки або оброблення ґрунту; котки для газонів або спортивних майданчиків", а за товарною підкатегорією 8432 90 00 00 класифікуються "- частини".

Згідно з приміткою 2 розділу XVI УКТ ЗЕД за умови додержання положень примітки 1 до цього розділу і примітки 1 до груп 84 і 85 частини машин (крім частин виробів товарних позицій 8484, 8544, 8545, 8546 або 8547) повинні класифікуватися згідно з такими правилами: (a) частини, що є виробами, включеними до будь-якої товарної позиції групи 84 або 85 (крім товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 і 8548), в усіх випадках повинні класифікуватися у відповідних для них товарних позиціях.

Відповідно до примітки 3 розділу XVI УКТ ЗЕД комбіновані машини (комбайни), які складаються з двох або більше машин, що становлять єдиний агрегат, та інші машини, призначені виконувати дві чи кілька доповнювальних або не пов`язаних між собою різних функцій, повинні класифікуватися за тією машиною або основною функцією, яка є головною у цьому виробі, якщо в контексті не зазначено інше.

Згідно з примітками 4, 5 розділу XVI УКТ ЗЕД у разі коли машина (включаючи комбінацію машин) складається з окремих комплектувальних вузлів (незалежно від того, чи розміщені вони окремо чи з`єднані між собою трубопроводами, трансмісійними механізмами, електричними кабелями чи іншими пристроями), призначених для забезпечення одночасного виконання чітко визначених функцій, що включені до однієї з товарних позицій групи 84 або 85, таку машину потрібно класифікувати у товарній позиції, що відповідає визначеній функції.

У примітках до цього розділу термін "машина" включає будь-які машини, обладнання, механізми, установки, апарати або пристрої, наведені у товарних позиціях групи 84 або 85.

Згідно з розділом ІІ "Частини" Пояснень до УКТЗЕД "Розділ XVI" Загалом частини, придатні для використання переважно в конкретних машинах чи апаратах (включаючи машини та апарати товарної позиції 8479 або 8543) або в групах машин чи апаратів тієї самої товарної позиції, включаються до тієї самої товарної позиції, що і машини чи апарати, крім винятків, зазначених у пункті 1 вище.

Частини машин класифікуються в цьому розділі незалежно від того, остаточно готові вони для використання чи ні.

Розділом ІІІ "Багатофункціональні машини і комбіновані машини (комбайни)" Пояснень до УКТ ЗЕД "Розділ XVI", передбачено, що загалом багатофункціональні машини класифікуються за основною функцією цієї машини.

Комбіновані машини (комбайни), які складаються з двох або більше машин чи пристроїв різного типу, об`єднаних у єдиний агрегат, які послідовно або одночасно виконують роздільні (різні) функції, які в цілому доповнюють одна одну, і описуваних у різних товарних позиціях Розділу XVI, також класифікуються за основною функцією комбінованої машини (комбайна).

Опори, рами чи корпуси можуть бути оснащені колесами так, що комбінована машина може переміщатися в процесі використання, за умови, що вона тим самим не набуває відмітних ознак виробу (наприклад, транспортного засобу), більш конкретно охопленого окремою товарною позицією Класифікації.

Відповідно до Пояснень до УКТ ЗЕД "Розділ ХVІ. Група 84", до товарної позиції 8432 включаються машини незалежно від виду тяги, застосовувані замість ручних інструментів для виконання перерахованих нижче видів сільськогосподарських, садових або лісогосподарських робіт: (I) Підготовка ґрунту для вирощування культурних рослин (розчищення земель, підйом цілини, оранка, розпушування і т.п.); (II) Розкидання або внесення в ґрунт добрив, включаючи гній або інші органічні речовини, для поліпшення фізико-хімічних властивостей ґрунту; (III) Садіння або сіяння; (IV) Обробіток або доглядання за ґрунтом у період вегетації (культивація, прополювання, проріджування сходів і т.п.).

Машини, включені до цієї товарної позиції, можуть буксируватися тваринною тягою чи транспортним засобом (наприклад, трактором) або можуть монтуватися на будь-якому транспортному засобі (наприклад, на тракторі або на шасі з кінною тягою).

"Машини причіпні або начіпні, які є змінним обладнанням для трактора". Деякі сільськогосподарські, садові чи лісогосподарські машини (наприклад, плуги і борони) призначаються винятково для приєднання до трактора, за допомогою з`єднувального пристрою (який має чи немає механізм підіймання). Інші машини (наприклад, фрезерні культиватори) приводяться в дію від вала, що має загальне призначення, відбору потужності трактора. Такі машини начіпляються і заміняються в польових умовах, у лісі або надворі ферм. Усі ці машини включаються до цієї товарної позиції, навіть якщо вони постачаються з трактором (незалежно від того, чи змонтовані вони на тракторі чи ні). Сам трактор включається до товарної позиції 8701. Той же принцип класифікації поширюється і на ті випадки, коли замість трактора застосовується інший тяговий засіб (наприклад, один з включених до товарної позиції 8704) або коли фрезерний культиватор змонтований замість коліс на ведучій осі трактора, керованого водієм, що йде поруч, так що він діє і як робочий орган, і як ведучі колеса, що несуть весь агрегат у цілому.

"Самохідні сільськогосподарські, садові або лісогосподарські машини". У цих машин ходова частина і робоча машина утворюють єдиний нероздільний блок (наприклад, моторні плуги). Такі машини включаються до цієї товарної позиції.

До численних машин цієї товарної позиції відносяться: (4) Сівалки, садильники та розсадосадильні машини для насіння, цибулин, коренеплодів, розсади і т.п., іноді встановлені на колесах, мають ящик, бункер або іншу ємність, обладнані висівним або садильним апаратом, сошником та загортачем.

"Частини". За умови додержання загальних положень щодо класифікації частин (див. Загальні положення до Розділу XVI), до цієї товарної позиції включаються частини для перерахованих вище машин. До них відносяться, серед іншого (inter alia): спиці плугів, передплужники, лемеші, відвали, дискові ножі плугів (у тому числі лемеша і диски з алмазними різальними кромками і т.п.); інструменти і зубці (тверді і пружинисті) для розпушувачів, культиваторів і полільників; зубці, барабани і диски для борін; гладкі вальці, диски та деталі для котків; розподільні механізми для розкидачів добрив, сівалок, садильників або розсадосадильних машин; лемеша, зубці, диски та інші інструменти для механічних мотик.

Воднораз, до товарної позиції УКТ ЗЕД 8708, визначеної відповідачем, відносяться: Частини та пристрої моторних транспортних засобів товарних позицій 8701 - 8705, а за товарною 8708 70 99 90 класифікується "- колеса ходові, їх частини та приладдя: - - інші: - - - інші - - - - інші".

При цьому товарні позиції 8701 - 8705 включають: трактори (8701); моторні транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб і більше, включаючи водія (8702); автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (крім моторних транспортних засобів товарної позиції 8702), включаючи вантажопасажирські автомобілі-фургони та гоночні автомобілі (8703); моторні транспортні засоби для перевезення вантажів (8704); моторні транспортні засоби спеціального призначення, крім призначених головним чином для перевезення людей або вантажів (наприклад, автомобілі вантажні для аварійного ремонту, автокрани, автомобілі пожежні, автобетономішалки, автомобілі прибиральні для доріг, автомобілі поливомийні, автомобілі-майстерні, радіологічні автомобілі) (8705).

Згідно з приміткою 2 розділу XVIІ УКТ ЗЕД терміни "частини" та "частини і пристрої" не застосовуються до виробів, зазначених далі, незалежно від того, можуть чи не можуть вони бути ідентифіковані як вироби, призначені для товарів цього розділу: (e) машин або устаткування товарних позицій 8401 - 8479 або частин до них.

До цієї групи також відносяться частини та пристрої, які ідентифікуються як частини, придатні для використання винятково або переважно з транспортними засобами, включеними до неї за умови додержання положень Приміток до Розділу XVІІ.

Приміткою 3 розділу XVIІ УКТ ЗЕД передбачено, що у групах 86 - 88 терміни "частини" або "пристрої" не поширюються на частини та пристрої, які не призначені для використання виключно або в основному з виробами цих груп. Частини або пристрої, які можна віднести одночасно до двох або кількох товарних позицій цього розділу, повинні бути класифіковані у тій товарній позиції, яка відповідає основному використанню цих частин або пристроїв.

Відповідно до Пояснень до УКТ ЗЕД "Розділ ХVІІ" за умови додержання положень, описаних нижче в пункті (III), до цього розділу також включаються частини і пристрої транспортних засобів, літальних апаратів і т.п., які входять до груп 86 - 88.

Розділом IIІ "Частини та пристрої" Пояснень до УКТ ЗЕД "Розділ ХVІІ" до цих товарних позицій включаються лише ті частини або пристрої, які відповідають усім трьом нижчеподаним умовам:

(а) вони не повинні бути виключені відповідно до умов примітки 2 до цього розділу (див. нижче пункт (А)); і

(b) вони повинні бути придатні для використання винятково чи переважно з виробами груп 86 - 88 (див. нижче пункт (B)); і

(c) вони не повинні бути включені до інших груп класифікації товарів (див. нижче пункт (C)).

(А) Частини і приладдя, що виключаються відповідно до примітки 2 до розділу XVII. Ця примітка виключає такі частини та пристрої незалежно від того, відносяться вони до виробів цього розділу чи ні: (5) Машини та механічні пристрої, їх частини товарних позицій 8401 - 8479, наприклад: (ij) сільськогосподарські машини товарної позиції 8432 або 8433 (наприклад, молотарки, сівалки, косарки і т.п.), сконструйовані для установлення на транспортні засоби.

(B) Критерій єдиного можливого або основного застосування.

(1) Частини та пристрої, які відносяться як до розділу XVII, так і до іншого розділу.

Відповідно до примітки 3 до цього розділу, частини та пристрої, які непридатні до використання винятково або переважно з виробами груп 86- 88, не включаються до цих груп.

Відповідно до примітки 3, якщо частина чи пристрій може включатися до одного або кількох інших розділів, а також і до розділу ХVII, то остаточне рішення про їхню класифікацію приймається за їх основним застосуванням. Так, рульовий механізм, гальмові системи, колеса, бризковики і т.п., використовувані в багатьох рухомих механізмах групи 84, аналогічні використовуваним у транспортних засобах групи 87 і, відповідно до їх основного застосування в транспортних засобах, такі частини і пристрої включаються до цього розділу.

(2) Частини та пристрої, які відносяться до двох або більше позицій розділу.

Деякі частини та пристрої придатні для використання більш ніж на одному типі транспортного засобу (автомобілі, літальні апарати, мотоцикли і т.п.); наприклад, до них відносяться гальма, рульові системи, колеса, осі і т.п. Такі частини і пристрої повинні включатися до товарної позиції, яка стосується частин і пристроїв транспортних засобів, з якими вони переважно використовуються.

Відповідно до Пояснень до УКТ ЗЕД "Розділ ХVІІ. Група 87" до цієї групи також відносяться частини та пристрої, які ідентифікуються як частини, придатні для використання винятково або переважно з транспортними засобами, включеними до неї за умови додержання положень Приміток до Розділу XVІІ.

Згідно з Поясненнями до УКТ ЗЕД до товарної позиції 8708 включаються частини і пристрої до моторних транспортних засобів товарних позицій 8701 - 8705 за умови, що такі частини і пристрої відповідають двом таким вимогам:

і) вони повинні бути ідентифіковані як придатні для використання винятково чи переважно з вищезгаданими транспортними засобами; і

іі) вони не повинні виключатися положеннями Приміток до Розділу XVІІ.

Частини та пристрої цієї товарної позиції містять: (K) Ходові колеса (штамповані зі сталі, з дротяними спицями і т.п.), незалежно від того, укомплектовані вони шинами чи ні; гусениці та комплекти котків до гусеничних транспортних засобів; ободи, диски, ковпаки маточин і спиці.

Відповідно до характеристик товару, наведених в інформаційному листі виробника товару John Deere від 24.10.2019 року, диски коліс до причіпної та навісної техніки не являються взаємозамінними, аналогічними та універсальними. Дані диски не придатні для використання у будь-якій іншій техніці, крім передбаченої технічною документацією. (а.с. 54 - 56)

Відповідач у спірному рішенні визнав, що посівні комплекси та комбайни, частинами яких є диски коліс АН163172, відносяться до товарної групи 84 УКТ ЗЕД. Доводи відповідача щодо того, що вказані сільськогосподарські машини, будучи обладнаними цими дисками, набувають ознак транспортного засобу, суд визнає неспроможними та погоджується з позивачем, що згідно з Основними правилами інтерпретації УКТЗЕД та Поясненнями до УКТЗЕД цей товар придатний винятково для сільськогосподарських машин, тож є частиною сільськогосподарської машини та не підпадає під товарну позицію 8708, як частина моторного транспортного засобу товарних позицій 8701-8705.

Як установлено судом, аналогічний за описом товар (диск колеса артикул АН 163172) був неодноразово ввезений позивачем на територію України та його митне оформлення здійснювалося за кодом УКТ ЗЕД 8432 90 00 00. Наведене підтверджується МД №UA901010/2018/006480 від 18.07.2018 року, №UA901010/2018/007099 від 06.08.2018 року, №UA901010/2019/006496 від 11.05.2019 року (а.с. 61 - 68). При цьому рішень про зміну коду УКТ ЗЕД вказаного товару відповідач не приймав та погоджувався з його визначенням позивачем. Прийняття спірного класифікаційного рішення №КТ-UA-2019 від 19.11.2019 року до такого товару вказує на непослідовність та недобросовісність дій відповідача.

Суд зазначає, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант, а митний орган здійснює контроль за такою класифікацією та може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Суд дійшов до висновку, що декларант, декларуючи товар, заявив у МД №UA901010/2019/014328 точні відомості про товар, що містять достатній перелік інформації для його розпізнання та однозначної класифікації за кодом УКТ ЗЕД 8432 90 00 00. Натомість відповідач безпідставно самостійно класифікував вказаний товар та необґрунтовано відніс його до товарної позиції 8708, класифікувавши за кодом УКТ ЗЕД 8708 70 99 90.

У ході судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірність спірного рішення №КТ-UA-2019 від 19.11.2019 року про визначення коду товару, тому позов про визнання його протиправним та скасування слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправним рішенням, то позивач обґрунтував її тим, що внаслідок прийняття спірного рішення про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 19.11.2019 року обов`язкові митні платежі при митному оформленні товару збільшилися на 2180,35 грн. (мито - 1816, 96 грн., податок на додану вартість - 363, 39 грн.) та були сплачені позивачем.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 301 Митного кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України. У разі виявлення факту помилкової та/або надмірної сплати митних платежів митний орган не пізніше одного місяця з дня виявлення такого факту зобов`язаний повідомити платника податків про суми надміру сплачених митних платежів. Помилково та/або надміру зараховані до державного бюджету суми митних платежів повертаються з державного бюджету в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно з пунктами 43.1, 43.3, 43.4, 43.5 статті 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються органом державної податкової служби на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 року №643, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.08.2017 року за № 976/30844643, затверджено Порядок повернення авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів. Цей Порядок визначає процедури під час повернення суб`єктам господарювання та/або фізичним особам коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюють Держмитслужба та митниці Держмитслужби, та пені, у тому числі у випадках, зазначених у частинах дев`ятій, десятій статті 55, частині шостій статті 244, частині п`ятій статті 299, частинах третій, п`ятій статті 301 Митного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, частині першій статті 9 глави V Додатка A до Конвенції про тимчасове ввезення (м. Стамбул, 1990 рік), частині третій статті 11 глави II Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП 1975 року.

Верховний Суд України у постанові від 25.11.2014 року у справі №21-207а14 вказав, що у разі незгоди з рішенням чи дією митних органів щодо визначення, призначення, заявлення, з`ясування достовірності, коригування та/чи інших дій щодо митної вартості; митного контролю і митного оформлення, декларант (суб`єкт господарювання, підприємство) може піддати ці дії чи рішення судовому контролю. Якщо суд визнає рішення і дії митних органів із зазначених питань протиправними, зобов`яже вчинити певні дії відповідно до вимог митного законодавства і коли у рішенні суду буде констатована неправильність чи хибність рішень чи дій митних органів, які зумовили (призвели, потягли) помилкову та/або надмірну сплату сум митних платежів, ці платежі повертаються декларанту в порядку і на умовах, встановлених у статті 301 МК, статті 43 ПК і статті 45 БК, з дотриманням процедури, врегульованої Порядком повернення коштів та Порядком взаємодії, на підставі його заяви та у місячний термін з дня прийняття висновку митного органу, що здійснював оформлення митної декларації, про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи. Цей порядок не передбачає повернення помилково та/або надміру сплачених обов`язкових платежів у спосіб судового стягнення безпосередньо (водночас) із здійсненням судового контролю над рішеннями, діями чи бездіяльністю митних органів з питань, пов`язаних з розмитненням і справлянням митних платежів.

Як встановлено судом, позивач не звертався до Кіровоградської митниці ДФС у встановленому порядку із заявою про повернення з Державного бюджету України митних платежів, надмірно сплачених до бюджету, а рішення з цього питання митницею не приймалося.

Оскільки спір щодо права позивача на отримання з Державного бюджету України 2180,35 грн. надмірно сплачених митних платежів відсутній, а позивачем не доведено порушення його прав у цій частині з боку відповідача, тому суд не вбачає підстав для задоволення цієї позовної вимоги.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з того, що відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з частинами 1, 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

За подання до суду цього позову, в якому об`єднано позовні вимоги немайнового та майнового характеру, позивач сплатив судовий збір у розмірі 3842 грн. (1921 грн. + 1921 грн.)

Зважаючи на часткове задоволення позову (задоволення позовної вимоги немайнового характеру), на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору у сумі 1921 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Крім того, у ході розгляду справи представник позивача подала клопотання про стягнення з відповідача за користь позивача витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6896, 80 грн.

Відповідно до статті 134 КАС України ("Витрати на професійну правничу допомогу") витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивач на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката надав такі документи: копію договору про надання професійної правничої допомоги №65 від 03.12.2019 року, укладеного між ТОВ "Ландтех" та адвокатом Дуковською Т.М., акт приймання виконаних робіт до цього договору від 13.01.2020 року, квитанцію від 16.01.2020 року про підтвердження отримання гонорару у розмірі 6896, 80 грн. (а.с. 68 - 70, 104 - 105)

В акті приймання виконаних робіт від 13.01.2019 року наведений такий опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та їх вартість: консультації, вивчення наданих документів та аналіз доказів, узгодження правової позиції (4 години) - 1669, 20 грн., відбір нормативної бази для обґрунтуванням позовних вимог, збір додаткової доказів (4 години) - 1669, 20 грн., викладення змісту та оформлення позовної заяви (4 години) - 1669, 20 грн., участь у судовому засіданні (аванс) - 1889, 20 грн.

Суд вважає, що така послуга адвоката як надання позивачу консультацій, вивчення наданих документів та аналіз доказів, узгодження правової позиції охоплюються послугами щодо відбору нормативної бази для обґрунтуванням позовних вимог, збору додаткової доказів (вартість якої становить 1669, 20 грн.) та щодо викладення змісту та оформлення позовної заяви (вартість якої становить 1669, 20 грн.) Також представник позивача приймала участь у судовому засіданні у даній справі, яке відбулося 29.01.2020 року.

Відтак, суд визнає підтвердженими, співмірними та такими, що пов`язані з розглядом даної справи, витрати позивача на правничу допомогу адвоката на суму 5227, 60 грн. (1669, 20 грн. + 1669, 20 грн. + 1889, 20 грн.)

Оскільки судом задоволено 1 з 2 заявлених позовних вимог, тому, зважаючи на часткове задоволення позову, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу, пропорційно до задоволеної частини вимог (1/2), що становить 2613, 80 грн.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех" (25002, м. Кропивницький, вул. Ельворті, 7, офіс 425, ) до Кіровоградської митниці ДФС (25030, м. Кропивницький, вул. Моріса Тореза (Лавандова), 27-Б, ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Кіровоградської митниці ДФС про визначення коду товару №КТ-UA-2019 від 19.11.2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Ландтех" судові витрати на сплату судового збору у сумі 1921 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2613, 80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Кіровоградської митниці ДФС.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. Черниш