Справа № 580/7/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 березня 2020 року справа № 580/7/20 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (в особі ліквідаційної комісії) про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , далі - позивач) з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (в особі ліквідаційної комісії) (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 157, далі - відповідач), в якому просить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплатити середній заробіток позивачу за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі з 07.11.2015 по 26.12.2019 з утриманням податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду, яка обґрунтована тим, що позивачем пропущено передбачений ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду, оскільки листами УМВС України в Черкаській області від 25.11.2016 №14/9-318 та від 17.03.2017 №14/11-73 позивача було повідомлено про обставини, що ускладнюють (унеможливлюють) виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22.02.2016 у справі №823/5472/15, однак до суду із вказаним позовом позивач звернувся лише у січні 2020 року.

Вирішуючи клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, ч. 2 ст. 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що предметом розгляду даної справи є нарахування та виплатити середнього заробітку позивачу за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 07.11.2015 по 26.12.2019.

У постанові від 25 липня 2018 року у справі № 552/3404/17 (номер в ЄДРСР 75580870) Верховний Суд визначив природу вимоги про оплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, та дійшов висновку, що такий спір є спором про оплату праці, а тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина друга статті 233 КЗпП України.

Конституційний Суд України неодноразово надавав офіційне тлумачення ч. 2 ст. 233 КЗпП України.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 зазначено, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

У п. 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України розкрив сутність вимог працівника до роботодавця, зазначених у ч. 2 ст. 233 КЗпП України, щодо строку звернення до суду з якими не обмежується будь яким-строком.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині 2 статті 233 Кодексу, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Однією з таких гарантій Конституційний Суд України визнав оплату за час простою, який мав місце не з вини працівника.

До вимушеного прогулу прирівнюється затримка роботодавцем рішення про поновлення на роботі (стаття 236 КЗпП).

Середній заробіток за своїм змістом також є державною гарантією, право на отримання якої виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин.

З огляду на зазначене, на спірні правовідносини не поширюються вимоги ст. 122 КАС України щодо шестимісячного строку звернення до суду, тому позивач має право відповідно до положень статті 236 КЗпП України на виплату середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі №2а-3138/10/0370.

З огляду на викладене, суд відхиляє твердження представника відповідача щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, оскільки виплата середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення не обмежена позовною давністю, тому в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду необхідно відмовити.

Керуючись статтями 240-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (в особі ліквідаційної комісії) про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 у справі №580/7/20.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя В.А. Гайдаш