Справа № 640/16008/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Горяйнова А.М.,

суддів - Файдюка В.В. та Чаку Є.В.,

за участю секретаря - Денисюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві апеляційну скаргу Приватного підприємства «Універсал-Транс» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року, яке проголошене о 10 год. 49 хв. та складене у повному обсязі 25 листопада 2019 року, у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Універсал-Транс» до Київської обласної державної адміністрації про визнання нечинною окремої частини адміністративного договору,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року ПП «Універсал-Транс» звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило:

- визнати нечинним п. 2.3.21 договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 06 квітня 2018 року № 56, укладеного між Київською обласною державною адміністрацією (далі - Київська ОДА) та ПП «Універсал-Транс»;

- визнати нечинним п. 2.3.21 договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 06 квітня 2018 року № 55, укладеного між Київською ОДА та ПП «Універсал-Транс»;

- визнати нечинним п. 2.3.21 договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 06 квітня 2018 року № 54, укладеного між Київською ОДА та ПП «Універсал-Транс».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ПП «Універсал-Транс» звернулося до суду з апеляційної скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та невірно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що у договорі на організацію перевезень пасажирів автомобільним транспортом можуть визначатися вимоги до рухомого складу, які містилися в умовах конкурсу, визначених організатором.

Київська обласна державна адміністрація подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що пасажиромісткість та рік випуску є істотними умовами конкурсу на перевезення.

Під час судового засідання представник позивача підтримала апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив суд відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, а підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПП «Універсал-Транс» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року - без змін, виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що згідно з рішенням конкурсного комітету для проведення 20 лютого 2018 року обласного конкурсу з перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської ОДА, яке оформлене протоколом від 20 лютого 2018 року № 2018-1 та наказом начальника управління інфраструктури Київської ОДА від 28 березня 2018 року № 12-од «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської ОДА, від 20 лютого 2018 року» позивач був визнаний переможцем конкурсу з перевезення пасажирів за маршрутами: № 825 «Боярка (ф-ка «Мальва») - Київ АС «Київ», № 812 «Боярка - Київ АС «Видубичі» та № 801 «Тарасівка - Київ АС «Південна».

Між Київською ОДА та ПП «Універсал-Транс» 06 квітня 2018 року були укладені договори про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування:

- № 54, за умовами якого позивач здійснює перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 825 «Боярка (ф-ка «Мальва») - Київ АС «Київ»;

- № 55, за умовами якого позивач здійснює перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 812 «Боярка - Київ АС «Видубичі»;

- № 56, за умовами якого позивач здійснює перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 801 «Тарасівка - Київ АС «Південна».

Положеннями п. 2.3.21 зазначених договорів передбачено, що перевізник зобов`язаний використовувати на маршрутах тільки вказаний у заявці на конкурс рухомий склад. Перевізник може замінити автобус, що обслуговує маршрут на аналогічний за типом, класом, пасажиромісткістю, роком випуску, технічним та санітарним станом, про що зобов`язаний повідомити організатора способом, передбаченим пунктом 8.8 цього договору у триденний термін. Невиконання цієї вимоги є порушенням умов договору і тягне правові наслідки, передбачені договором.

ПП «Універсал-Транс» звернулося до Управління інфраструктури Київської ОДА з листом від 31 серпня 2018 року № 72, у якому просило погодити зміну автобусів по маршрутах № 825 та № 812.

Листом від 18 жовтня 2018 року № 01-08-18/3613 Управління інфраструктури Київської ОДА повідомило позивача про залишення без розгляду зазначеного звернення з підстав відсутності обґрунтованих обставин для прийняття рішення про заміну рухомого складу на приміських автобусних маршрутах загального користування.

Посадові особи Управління інфраструктури Київської ОДА відповідно до розпорядження голови Київської ОДА від 11 червня 2015 року № 198 провели перевірку виконання перевізником ПП «Універсал-Транс» умов договорів від 06 квітня 2018 року №№ 54, 55, 56 на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

За підсумками перевірки були складені акти від 27 листопада 2018 року, якими зафіксовано порушення, які полягають, зокрема, в тому, що перевізник використовує транспортні засоби, які не були заявлені на конкурсі та не є аналогічними за роком випуску.

ПП «Універсал-Транс» звернулося до Київської ОДА із листом від 13 лютого 2019 року № 12, у якому просило виключити п. 2.3.21 із договорів від 06 квітня 2018 року №№ 54, 55, 56 та надало відповідні додаткові угоди. Відомості про результати розгляду такого листа у матеріалах справи відсутні.

Не погоджуючись із умовами договорів від 06 квітня 2018 року №№ 54, 55, 56, що викладені в п. 2.3.21, ПП «Універсал-Транс» звернулося до суду із адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ПП «Універсал-Транс», суд першої інстанції виходив з того, що пасажиромісткість та рік випуску транспортного засобу є обов`язковою умовою конкурсу на перевезення пасажирів та указані відомості мають безпосередній вплив при оцінці конкурсним комітетом пропозицій перевізників-претендентів. У зв`язку з цим суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що п. 2.3.21 спірних договорів повністю узгоджується та не суперечить наведеним положеннями Закону України «Про автомобільний транспорт» та Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 (далі - Порядок).

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Особливості відносин автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначені у ст. 31 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У відповідності до ч. 1 ст. 31 вказаного Закону відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються:

- перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник;

- умови організації перевезень;

- показники якості транспортного обслуговування населення;

- термін роботи автомобільного перевізника;

- зобов`язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під`їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів);

- розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Згідно з ч. 12 ст. 35 Закону України «Про автомобільний транспорт» вимоги щодо використання автобусів за видами сполучень, режимами руху та протяжністю маршрутів, за параметрами пасажиромісткості, комфортності, технічних та екологічних показників установлює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 44 вказаного Закону передбачено, що організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. До обов`язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів належать:

- визначена органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування обґрунтована структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками;

- державні соціальні нормативи у сфері транспортного обслуговування населення.

Відповідно до п. 28 Порядку організатор або робочий орган публікує в друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж за 30 календарних днів до початку конкурсу оголошення про конкурс (крім друкованих оголошення може бути розміщено також в інших засобах масової інформації), яке повинне містити інформацію, зокрема, про умови конкурсу.

Згідно з абз. 1 п. 53 Порядку організатор не пізніше ніж через 30 днів з моменту набрання чинності рішенням конкурсного комітету укладає з переможцем конкурсу договір (на міському та внутрішньообласному автобусних маршрутах) або видає дозвіл (на міжобласному автобусному маршруті) згідно з обов`язковими умовами визначеного конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.

Зазначені норми права у своїй сукупності вказують на те, що обов`язковими умовами договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування є умови організації перевезень.

Організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень передбачає встановлення обов`язкових умов конкурсу на перевезення пасажирів. Однією з таких обов`язкових умов є структура парку автобусів, що працюватимуть на маршруті загального користування, за пасажиромісткістю, класом, технічними та екологічними показниками.

У свою чергу договір про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування має узгоджуватися з обов`язковими умовами конкурсу.

Відтак, умови договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у тому числі в частині визначення технічних показників парку автобусів мають відповідати умовам конкурсу.

Звертаючись до суду з адміністративним позовом та апеляційною скаргою, ПП «Універсал-Транс» вказувало на те, що у п. 2.3.21 договорів від 06 квітня 2018 року №№ 54, 55, 56 містяться технічну вимогу (умову) до структури парку автобусів, яка не була визначна в умовах проведення конкурсу, а саме: рік випуску автобусів.

Позивач не погоджується також із викладеним у договорі обмеженням, яке полягає у неможливості заміни автобусів на інші, які за своїми технічними характеристиками відповідають умовам конкурсу.

Оголошення про проведення конкурсу були опубліковані у газеті «Час Київщини» (випуски від 19 січня 2018 року № 15, від 26 січня 2018 року № 14).

Згідно з вказаними оголошеннями для участі у конкурсі перевізникам необхідно подати, зокрема, перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, із зазначенням: марки, моделі, пасажиромісткості (з відміткою «з місцем водія/без місця водія»), VIN-коду транспортного засобу, державного номерного знаку, року випуску транспортного засобу.

Окремо в оголошенні надрукована таблиця з назвою «Перелік об`єктів, обов`язкових та додаткових умов конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції київської обласної державної адміністрації», де організатор визначив вимоги до структури парку, а саме: категорії та клас автобусів - М2, М3, А, В, І, ІІ, ІІІ, мінімальна кількість одиниць - від 15 до 20 залежно від маршруту, мінімальна кількість місць для сидіння - 19, наявність резерву - від 1 до 2 залежно від маршруту, кількість рухомого складу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями - 1.

Суд першої інстанції врахував, що відповідно до п. 32 Порядку до заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

У відповідності до п. 40 Порядку під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів у тому числі за показником «строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації)».

Згідно з додатком 4 до Порядку «Перелік показників нарахування балів за системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів» строк експлуатації автобусів (повних років з року виготовлення), роки для міських і приміських перевезень враховується таким чином: до 1 року + 6 балів, від 1 до 4 включно + 4, від 4 до 7 включно + 2.

З огляду на вказані норми права та зміст оголошення про конкурс, суд першої інстанції прийшов до висновків про те, що пасажиромісткість і рік випуску транспортного засобу є обов`язковими умовами конкурсу на перевезення пасажирів; указані відомості мають безпосередній вплив при оцінці конкурсним комітетом пропозицій перевізників-претендентів.

Представник ПП «Універсал-Транс» вважає, що рік випуску автобуса є лише інформацією, яка має обов`язково зазначатися у документі «Перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті» та показником, який враховується конкурсним комітетом при розгляді пропозицій учасників, проте не є обов`язковою умовою конкурсу.

Колегія суддів вважає такі доводи позивача необґрунтованими та такими, що звужують дійсний зміст обов`язкових умов конкурсу.

Відповідно до оголошення про конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування рік випуску автобуса був визначений як обов`язкова складова відомостей про структуру парку. Така інформація належить до виключного переліку показників, які враховуються при розгляді пропозицій перевізників-претендентів.

Передбачивши, що рік випуску автобуса є його обов`язковою характеристикою, організатор встановив, що такий показник буде врахований при визначенні переможця.

Зазначені обставини у своїй сукупності вказують на те, що рік випуску автобуса є обов`язковою умовою конкурсу на перевезення пасажирів.

Та обставина, що зазначена умова конкурсу сформульована не у формі чітко визначеного показника (не шляхом вказівки на максимально допустимий рік випуску автобуса), не змінює її правову природу.

Наявність такої обов`язкової умови та використаний законодавцем спосіб її формулювання спрямовані на обрання за результатами конкурсу перевізника з найкращими, серед запропонованих претендентами, умовами обслуговування пасажирів.

Додатково колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до п. 53 Порядку з переможцем конкурсу укладається договір згідно з обов`язковими умовами визначеного конкурсу.

Зазначена норма права фактично вказує на те, що умови договору мають узгоджуватися з умовами конкурсу, які забезпечили перевізнику-претенденту визначення його як переможця.

За таких обставин колегія суддів вважає, що наявність у договорі про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування умови, яка передбачає, що перевізник зобов`язаний використовувати на маршрутах тільки вказаний у заявці на конкурс рухомий склад або може замінити його на аналогічний за типом, класом, пасажиромісткістю, роком випуску, технічним та санітарним станом - відповідає вимогам Закону України «Про автомобільний транспорт» та Порядку.

Застосування зазначених нормативно-правових актів у інший спосіб та виключення з договору положень, які забороняють перевізнику використовувати рухомий склад з менш якісними технічними характеристиками у порівнянні з тим, що були указані у заявці на конкурс та забезпечили визнання його переможцем - призведе до нівелювання завдань конкурсного відбору.

У відповідності до п. 5 Порядку метою визначення автомобільного перевізника на конкурсних засадах є: реалізація основних напрямів розвитку галузі автомобільного транспорту; створення безпечних умов для перевезення пасажирів автомобільним транспортом; покращення якості пасажирських перевезень; створення конкурентного середовища; забезпечення оновлення рухомого складу; підвищення рівня безпеки перевезень пасажирів; забезпечення виконання соціально значущих перевезень.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ПП «Універсал-Транс».

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 14 листопада 2019 року та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ПП «Універсал-Транс» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Універсал-Транс» - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.М. Горяйнов

Судді В.В. Файдюк

Є.В. Чаку

Постанова складена у повному обсязі 03 березня 2020 року.