Справа № 820/940/17
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 р.Справа № 820/940/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 15.10.19 року по справі № 820/940/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК Рисайклинг групп"

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "ТСК Рисайклинг Групп" звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № від 20.01.2017 та № від 30.01.2017 року та додатки до них.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 20.01.2017 та № від 30.01.2017 року про застосування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних та додатки до них є протиправними, тому підлягають скасуванню у судовому порядку, оскільки розірвання договору про визнання електронних документів в односторонньому порядку позбавило позивача об`єктивної можливості виконати свої податкові зобов`язання та подати податкові накладні до контролюючого органу в електронному вигляді у законодавчо встановлені терміни.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.05.2017 року по справі № 820/940/17 адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК Рисайклинг Групп" до Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення № від 20.01.2017 року та № від 30.01.2017 року. Стягнуто на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК Рисайклинг Групп" (63513, Харківська область, Чугуївський район, землі Кочетокської сільради, зона № 01, комплекс будівель №11-Б, код - 38383324) сплачену суму судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області (61049, м. Харків, вул. Академіка Підгорного, 3, код 39859695).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017 року по справі № 820/940/17 апеляційну скаргу Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Харківській області залишено без задоволення. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 року по справі №820/940/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20.06.2019 року по справі № 820/940/17 (адміністративне провадження №К/9901/33274/18) касаційну скаргу Харківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області задоволено частково. Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2019р. адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ТСК Рисайклинг Групп" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення № від 20.01.2017 та № від 30.01.2017 року, які прийнято Харківською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Харківській області. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головного управління ДФС у Харківській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вважає рішення суду таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, що в силу положень ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового судового рішення. Посилається на те, що дводи платника зазначені у позові та надані документи, не спростовують факту порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, отже податкові повідомлення - рішення Харківської ОДПІ ГУ ДФС ) Харківській області (Чугуївське відділення) є правомірними. Не врахування вказаних обставин свідчить про формальний підхід суду першої інстанції до з`ясування фактичних обставин даної справи, а судове рішення ґрунтується виключно на правовій позиції позивача без урахування доводів та пояснень, наданих представником відповідача. На підставі наведеного просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 по справі №820/940/17 прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «ТСК РИСАЙКЛИНГ ГРУПП» відмовити.

Від позивача, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що апеляційна скарга відповідача є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Від Головного управління ДФС у Харківській області до суду подана заява про заміну сторони, в якій просить замінити відповідача по справі на правонаступника Головне управління ДПС у Харківській області. До клопотання додають виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, копія наказу Державної податкової служби України від 29.08.2019 № 18, копія наказу Державної податкової служби України від 12.07.2019р. № 14, положення про Головне управління ДПС у Харківській області.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Протокольною ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.02.2020р. задоволено клопотання Головного управління ДФС у Харківській області про заміну його на Головне управління ДПС у Харківській області.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Також позивач та відповідач повідомлені на електронні адреси, яка міститься в матеріалах справи.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 20.01.2017 року № та № від 30.01.2017 року є необґрунтованими, а тому підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ТСК Рисайклинг Групп" зареєстровано як юридична особа за адресою: 63513, Харківська область, Чугуївський район, землі Кочетокської сільради, зона №01, комплекс будівель №11-Б, код - 38383324 та перебуває на обліку як платник податків у Харківській об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Харківській області

11 січня 2016 року між ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп" та податковим органом укладений договір " Про визнання електронних документів ".

ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп" на адресу ДФС України засобами електронного зв`язку направлено податкові накладні від 31.10.2016 року № 55 (відправлено 15.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 31.10.2016 року № 51 (відправлено 15.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 31.10.2016 року № 48 (відправлено 15.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 31.10.2016 року № 46 (відправлено 15.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 31.10.2016 року № 47 (відправлено 15.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 01.11.2016 року № 5 (відправлено 16.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 01.11.2016 року № 5 (відправлено 09.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 01.11.2016 року № т5 (відправлено 14.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 01.11.2016 року № 5 (відправлено 15.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 02.11.2016 року № 5 (відправлено 17.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 04.11.2016 року № 11 (відправлено 25.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 04.11.2016 року № 10 (відправлено 25.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 04.11.2016 року № 11 (відправлено 12.12.2016 року згідно квитанції № 1), від 02.11.2016 року № 5 (відправлено 17.11.2016 року згідно квитанції № 1), від 01.11.2016 року № 5 (відправлено 19.11.2016 року згідно квитанції № 1).

При цьому, електронною програмою виявлено помилку, а саме: "можливо, розірвано договір про визнання електронної звітності", "невірний сертифікат, сертифікат відсутній в базі сертифікатів".

Харківською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ за жовтень 2016 року, термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з ПДВ ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп" за жовтень 2016 року, результати якої оформлені актом камеральної перевірки даних від 15.12.2016 року № 404/20-29-12-00/38383324.

В мотивувальній частині постанови від 20.06.2019 року по справі №820/940/17 (адміністративне провадження №К/9901/33274/18), якою постанову ХОАС від 15.05.2017 року та ухвалу ХААС від 13.07.2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд, Верховний Суд звернув увагу на те, що судами невірно зроблено висновок, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення прийняті на підставі акту перевірки від 17.03.2016 року № 339/20-31-15-01-10/31153321.

Згідно ч.3 ст. 77 КАС України, суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Ухвалою суду першої інстанції від 03.09.2019 року у відповідача витребувано копію акту перевірки Харківської ОДПІ Головного управління ДФС у Харківській області №404/20-29-12-00/38383324 від 15.12.2016 року.

На виконання ухвали відповідачем надано до суду копію витребуваного акту перевірки.

У висновках акту перевірки контролюючим органом зазначено, що камеральною перевіркою встановлено порушення термінів реєстрації податкових накладних за жовтень 2016 року на загальну суму ПДВ 11 653,52 грн., чим порушено абз.10 п.201.10 ст. 201 ПК України.

Судом встановлено, що на підставі акту перевірки №404/20-29-12-00/38383324 від 15.12.2016 року Харківською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області винесено податкове повідомлення - рішення від 20.01.2017 року № про застосування штрафу в сумі 2 330,70 грн.

Також, Харківською ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ за листопад 2016 року, термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних з ПДВ ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп" за листопад 2016 року, результати якої оформлені актом камеральної перевірки даних від 05.01.2017 року № 5/20-29-12-00/38383324, у висновках якого зазначено про порушення термінів реєстрації податкових накладних за листопад 2016 року на загальну суму ПДВ 35 488,73 грн., чим порушено абз.10 п.201.10 ст. 201 ПК України.

На підставі вказаного акту, податковим органом прийнято податкове повідомлення - рішення № від 30.01.2017 року про застосування штрафних санкцій на суму 5 524,25 грн.

Податковим органом також складено розрахунки штрафу за порушення реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в ЄДР податкових накладних, які є додатками до податкових повідомлень - рішень та надсилалися позивачу.

Позивач, не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями рішеннями від 20.01.2017 року № та № від 30.01.2017 року, а також додатками до них (розрахунками штрафу), звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Згідно п. 201.1. Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Відповідно до п. 201.10 Податкового кодексу України, При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу.

Під час розгляду справи встановлено, що позивач у наведений строк надсилав ряд податкових накладних, для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 11 Підрозділу 2 Розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

З 1 лютого 2015 реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладці та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 Кодексу, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами;

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Отже, Кодексом визначено обов`язок з реєстрації податкових накладних та, в той же час, не визначено можливих підстав для відмови у реєстрації податкової накладної в Реєстрі, натомість передбачено певні негативні наслідки для учасників господарських правовідносин у випадку невиконання такого обов`язку.

При цьому, встановлення порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, нормами Кодексу, делеговано Кабінету Міністрів України.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр) платників податку на додану вартість - продавців товарів (послуг), звіряння даних, що містяться у виданих платникам такого податку - покупцям товарів (послуг) податковій накладній та розрахунку коригування з відомостями, які містяться у Реєстрі визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 p. № 1246 (далі-Порядок).

Згідно п. 2 Порядку, внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС (п. 8 Порядку).

Причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є, зокрема, наявність помилок (пп.1 п.9 Порядку).

Однак, ані Податковим кодексом України, ані Порядком не конкретизуються помилки (не наводиться перелік), виявлення яких унеможливлює реєстрацію податкової накладної.

У відповідності до п. 2 розділу II Інструкції з підготовки та подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 № 233 (далі - Інструкція № 233) для подання податкових документів до органів ДПС в електронному вигляді платник податків повинен мати: спеціалізоване програмне забезпечення для формування податкових документів в електронному вигляді у затвердженому форматі (стандарті); доступ до мережі Інтернет та можливість відправлення/приймання електронних повідомлень по електронній пошті; засіб КЗІ (сумісний за форматами даних із засобами КЗІ, що використовуються в органах ДПС); чинні посилені сертифікати відкритих ключів, сформованих акредитованим центром сертифікації ключів для платника податків та уповноважених посадових осіб платника податків, підписи яких є обов`язковими для податкової звітності у паперовій формі.

У відповідності до п. 7 Інструкції № 233, підставою для прийняття податкового документа в електронному вигляді є: його відповідність затвердженому формату (стандарту); підтвердження ЕЦП платника податків та його посадових осіб, підписи яких є обов`язковими для звітів в паперовій формі за умов, встановлених в ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис"; чинність відповідного посиленого сертифіката ключа під час накладання ЕЦП (підтверджується за допомогою позначки часу, отриманої від акредитованого центру сертифікації ключів, або якщо до моменту одержання електронного документа строк дії відповідного сертифіката не був закінчений або відповідний сертифікат не був скасований/ блокований).

Згідно з пунктом 9 зазначеного Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Отже, процедура прийняття податкової накладної полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) розшифрування податкової накладної, перевірки електронного цифрового підпису та визначення відповідності електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку; 2) реєстрації податкової накладної у день її отримання органом державної податкової служби (у разі відсутності причин для відмови).

Тобто, визначений пунктом 9 Порядку перелік підстав для відмови у реєстрації податкової накладної в Реєстрі є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню чи доповненню на розсуд контролюючого органу.

Водночас, як було встановлено судом першої інстанції та підтверджено в суді апеляційної інстанції, підставою неприйняття контролюючим органом податкових накладних ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп" є розірвання договору про визнання електронних документів, з огляду на висновки відповідача про відсутність підприємства за місцезнаходженням, що, в свою чергу, суперечить вимогам вищезазначених норм права.

Так, як вбачається з протоколу Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області № 51 від 03.11.2016 року, на засіданні робочої групи з організації роботи щодо раннього виявлення, комплексного відпрацювання та руйнування тіньового сектору економіки Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області вирішено розірвати договір про визнання електронних документів з ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп", з огляду на те, що не встановлено наявність підприємства за юридичною адресою.

Харківською ОДПІ отримано інформацію Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області № 79/7/19-18-14-01 від 04.07.2016 року щодо фінансово - господарських операцій ТОВ "Ісланд Груп" із контрагентами, зокрема з ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп" у січні 2016 року.

Також, до оперативного управління Харківської ОДПІ були надані службові записки від 05.09.2016 року № 2136/7/20-23-14-03 та від 07.10.2016 року № 8060/7/20-23-14-03 щодо сприяння встановлення місцезнаходження підприємства за податковою адресою та розшуку посадових осіб, які, однак, відповідачем до матеріалів справи залучені не були.

Оперативним управлінням надано службову записку від 17.10.2016 року № 380/20-23-21-11, в якій зазначено, що встановити та опитати посадових осіб підприємства не вдалось можливим.

Таким чином, на підставі вищезазначених обставин, податковим органом було розірвано з ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп" договір про визнання електронних документів, з огляду на не встановлення підприємства за юридичною адресою, а також з урахуванням отримання інформації від Тернопільської ОДПІ ГУ ДФС у Тернопільській області щодо фінансово - господарських операцій ТОВ "Ісланд Груп" із контрагентами, зокрема з ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп" у січні 2016 року.

Наведене стало підставою для висновку податкового органу щодо порушення платником податків умов договору та наявності підстав для його розірвання згідно пункту 4 розділу 6 Договору.

При цьому, доказів повідомлення позивача про припинення зобов`язань по договору про визнання електронних документів матеріали справи не містять, а контролюючим органом вказано на відсутність такого обов`язку щодо повідомленні платника податків.

Відповідно п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

За приписами п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

У відповідності до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Слід також зазначити, що відсутність юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням може мати значення для внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вирішення питання про припинення цієї юридичної особи, анулювання реєстрації платника ПДВ тощо.

Водночас, відсутність посадових осіб юридичної особи за зареєстрованим місцезнаходженням не є перешкодою для подання податкових декларацій, інших звітних документів, обов`язковість подання яких передбачена законом, а також не визначено п. 4 розділу 6 договору про визнання електронних документів як підстава для одностороннього розірвання цього договору.

Згідно відомостей ЄДР від 03.05.2017 року місцезнаходженням ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп", є: 63513, Харківська область, Чугуївський район, землі Кочетокської сільради, зона № 01, комплекс будівель № 11-Б, яка була також зафіксована податковим органом в акті перевірки (зворотній бік а.с. 12).

Колегія суддів зазначає, що на час розірвання договору 07.11.2016 року про визнання електронних документів, ЄДР не містив відомостей про зміну позивачем місцезнаходження або дані про його відсутність за місцезнаходженням.

Більше того, відомості щодо зміни місцезнаходження або щодо відсутності за місцезнаходженням юридичної особи - позивача до ЄДР не вносилися взагалі, а тому посилання відповідача на факт не підтвердження місцезнаходження платника за юридичною адресою не може слугувати належним спростуванням достовірності відомостей про місцезнаходження платника за даними ЄДР.

Таким чином, відповідачем до суду не надано жодних доказів на підтвердження зміни позивачем свого місцезнаходження, до ЄДР з даного приводу не вносилось жодних записів, (зокрема, про відсутність підприємства за місцезнаходженням, про не підтвердження відомостей про підприємство тощо), що свідчить про відсутність підстав для розірвання договору в односторонньому порядку.

Водночас, із вказаної службової записки 17.10.2016 року № 380/20-23-21-11 щодо встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків, не вбачається проведення співробітниками управління аудиту Харківської ОДПІ конкретних заходів із встановлення місцезнаходження товариства, зазначена довідка не супроводжується жодними документами з яких би вбачався фактичний вихід за зареєстрованим місцезнаходженням платника (рапорти, пояснення, службові записки), що в свою чергу також вказує на необґрунтованість розірвання договору про визнання електронних документів.

Поряд з цим, факт знаходження підприємства саме за зареєстрованою адресою також підтверджується копією генерального плану забудовника ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп", погодженого сектором містобудування і архітектури Чугуївської районної державної адміністрації, доказів на спростування чого відповідачем до суду не надано.

Колегія суддів зазначає, що надходження до Харківської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області інформації про не встановлення місцезнаходження платника податків автоматично не вказує на необхідність розірвання з платником податків договору про визнання електронних документів.

Суд визнає, що відсутність даних про зміну місця реєстрації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців у спірний період свідчить про безпідставність дій податкового органу щодо розірвання договору в односторонньому порядку.

Зміна місця реєстрації юридичної особи та відсутність юридичної особи за зареєстрованою адресою є різними за змістом поняттями (не є тотожними).

Належне виконання позивачем обов`язків щодо подання податкових декларацій, реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі, які не відбулися внаслідок безпідставного розірвання податковим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, обумовлює протиправність дій податкового органу щодо такого розірвання та не визнання податкових декларацій, неприйняття та не реєстрації податкових накладних.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 23.04.2019 р. у справі № 820/2437/17.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що як свідчать письмові докази, вся поштова кореспонденція направлялась відповідачем саме на вищезазначену адресу позивача, а саме: 63513, Харківська область, Чугуївський район, землі Кочетокської сільради, зона № 01, комплекс будівель № 11-Б (а.с. 67-70).

Слід також зазначити, що ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп" після розірвання податковим органом договору про визнання електронних документів 07.11.2016 року, неодноразово намагався вирішити питання про електронне декларування в адміністративному порядку шляхом направлення відповідних листів на адресу начальника ГУ ДФС у Харківській області (від 18.11.2016 року № 56), депутатським запитом на адресу начальника ГУ ДФС у Харківській області (від 17.11.2016 року № 8714/575), начальнику Індустріального відділу поліції ГУ поліції у Харківській області (від 19.11.2016 року № 54), депутатським запитом від 21.11.2016 року № 872/575, начальнику управління внутрішньої безпеки ДФС у Харківській області (від 18.11.2016 року № 55), виконуючому обов`язки керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 (від 21.11.2016 № 57).

ГУ ДФС у Харківській області листом від 30.11.2016 року № 6613/10/20-40-08-01-11 надано відповідь на звернення підприємства, де зазначено, що Харківською ОДПІ 07.11.2016 року в односторонньому порядку розірвано договір про визнання електронних документів від 11.01.2016 року № .

У відповідності до вимог п. 6 Інструкції № 233, орган ДПС, де зареєстрований платник податків, на його запит: видає два примірники договору; записує на електронний носій платника податків безкоштовне спеціалізоване програмне забезпечення формування та подання до органів ДПС податкових документів в електронному вигляді; приймає від платника податків підписані та скріплені печаткою (для фізичної особи суб`єкта підприємницької діяльності за наявності печатки) два примірники договору та електронний носій з посиленими сертифікатами відкритих ключів; звіряє реквізити, вказані у договорі, з реєстраційними даними платника податків в органах ДПС. У разі невідповідності реквізитів повертає платнику податків його електронний носій та надані примірники договору; після підписання договору вносить відповідний запис до журналу обліку договорів про визнання електронних документів з платниками податків та видає платнику податків один примірник договору.

Отже, з правового аналізу вищезазначених норм права випливає, що процедурі прийому від платника податків посиленого сертифікату відкритих ключів передує процедура прийому податковим органом договору про визнання електронних документів.

Окрім того, позивачем також були здійснені спроби укладення нового договору, що підтверджується квитанціями № 1 ДФС України (а.с. 46-50).

Проте, як вбачається зі змісту вказаних квитанцій, електронною програмою виявлено помилки під час численних спроб підприємства зареєструвати новий договір.

Так, відповідно до квитанцій № 1 від 15.11.2016 року, 14.11.2016 року, 16.11.2016 року документ не прийнято: "помилка - діє договір про визнання електронних документів від 11.01.2016 року" (а.с.46, 48-50), у той час як було зазначено відповідачем, вказаний договір було розірвано 07.11.2016 року.

Поряд цим, відповідно до квитанції 1 від 21.11.2016 року: "Сертифікат прострочено. Діючий договір розірвано, новий договір приймається до розгляду".

Також, згідно п.п. 3-4 типового договору, визначеного Інструкцією № 233, договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо Платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. Орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання Платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни Платником місця реєстрації.

Однак, в ході розгляду справи відповідачем не надано до суду належних доказів у розумінні Податкового кодексу та Інструкції № 233, на підтвердження обставин, визначених пунктом 4 розділу 6 типового договору, для одностороннього розірвання договору, а саме факту зміни позивачем місця реєстрації.

Таким чином, доводи відповідача про правомірність одностороннього розірвання договору про визнання електронних документів є необґрунтованими і не підтверджуються достатніми доказами.

Відповідач, на якого Кодексом адміністративного судочинства України покладено тягар доказування правомірності вчинених дій, не спростував доводів позивача і наданих ним доказів та не довів наявність підстав для одностороннього розірвання вказаного договору.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про відсутність обов`язку у контролюючого органу повідомити платника податків про розірвання договору про визнання електронних документів, оскільки вказані обставини перешкоджають суб`єкту господарювання виконати свої податкові зобов`язання у повному обсязі та у межах передбаченого строку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що первинно податкові накладні відповідачем не приймалися з зазначенням підстав " можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності" (т.1 а.с.31-40, 44). В подальшому документи відповідачем не приймалися з зазначенням підстав відмови "невірний підпис- сертифікат відсутній, в базі сертифікатів" (т.1 а.с. 41-43).

При цьому, в подальшому, під час реєстрації договору про визнання електронних документів, документи не приймались, як підстава відмови зазначено "Документ не прийнято. Виявлені помилки : інформація - діючий договір присутній: від 11.01.2016 № 110120161 (т.1 а.с. 46-50).

Тобто, колегія суддів приходить до висновку, що фактично підстави відмови в прийнятті документів взаємовиключали одна одну, що унеможливлювало підприємству належним чином здійснити реєстрацію документів .

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані рішення прийняті податковим органом не у спосіб визначений законом та не з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, оскільки фактично, до позивача застосовані санкції внаслідок вищезазначених дій податкового органу, які не можуть вважатися правомірними та законними.

Крім того, колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, які не спростовані представником відповідача , в майбутньому договір про визнання електронної звітності був укладений та документи товариства були зареєстровані.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що факт одностороннього розірвання відповідачем договору про визнання електронних документів обмежив і порушив права позивача та його законні інтереси на подання податкової документів в електронному вигляд у законодавчо визначені терміни.

Під час судового розгляду справи судом встановлено, що підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень від 20.01.2017 року № та № від 30.01.2017 року слугував висновок контролюючого органу щодо порушення підприємством термінів подання податкової декларації з податку на додану вартість за жовтень - листопад 2016 року.

Таким чином, приймаючи до уваги, що неправомірне розірвання податковим органом в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів без повідомлення про це платника податків та за відсутності законодавчо передбачених причин, мало своїм безпосереднім наслідком відсутність можливості у ТОВ "ТСК Рисайклинг Групп" зареєструвати податкові накладні належним чином, з урахуванням того, що підприємство неодноразово намагалось вирішити питання щодо поновлення дії договору в адміністративному порядку.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 20.01.2017 року № та № від 30.01.2017 року є необґрунтованими, а тому підлягають скасуванню.

Щодо рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову щодо скасування додатків до оскаржуваних податкових повідомлень - рішень слід відмовити, колегія суддів зазначає наступне.

Апеляційна скарга відповідача, доводів з приводу не правомірності прийняття судом першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову не містить, а позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржене.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що податковим органом складено розрахунки штрафу за порушення реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних в ЄДР податкових накладних, які як додатки до податкових повідомлень - рішень від 20.01.2017 року № та № від 30.01.2017 року також надсилалися позивачу.

Згідно п.9 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 р. за № 124/28254, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Оскільки розрахунки штрафу є частиною оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, не підлягають окремому оскарженню, самі по собі не створюють для позивача жодних негативних наслідків, належним способом захисту прав позивача є скасування податкових повідомлень - рішень, а тому в частині позовних вимог про скасування додатків слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року по справі № 820/940/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 10.03.2020 року