Справа № 824/491/19-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/491/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач: Сушко О.О.

10 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Смілянця Е. С. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка Костянтина Олександровича, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2019 року №58236028 винесену приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком Костянтином Олександровичем.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказав, що відповідач у порушення вимог ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" за заявою третьої особи, яка не є правонаступником стягувача у написі нотаріуса - акціонерного товариства "Український інноваційний банк", відкрив виконавче провадження і розпочав його примусове виконання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 14.03.2007 р. між акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (ідентифікаційний код 05839888) та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок, вартістю 700 тис. грн., та земельна ділянка, вартістю 192 тис. грн..

Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Капіцькою Ю.І. винесено виконавчий напис нотаріуса від 13.09.2010 р. про звернення стягнення на предмети іпотеки - житловий будинок і земельну ділянку для

За рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначених вище житлового будинку та земельної ділянки приватним нотаріусом запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в сумі 76901,55 Євро, що еквівалентно по офіційному курсу Національного банку України станом на 29.09.2010 р. 819122,32 грн.. Вказаний виконавчий напис направлено 27.06.2014 р. до Кіцманського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, який останній був повернутий на підставі п.3 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

29.01.2019 р. ПАТ "Українська інноваційна компанія" звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області із заявою від 25.01.2019 р.№64/1В про відкриття виконавчого провадження, в якій просив прийняти до виконання виконавчий напис №ВРВ 133259 вчинений 30.09.2010 р. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Капіцькою Ю.І. про звернення стягнення на предмет іпотеки , в рахунок погашення заборгованості, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,1623 га, які належить ОСОБА_1 . Також заявник просив змінити назву стягувача у виконавчому провадженні на ПАТ "Українська інноваційна компанія".

Розглянувши вказану заяву, приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком К.О. відкрито виконавче провадження № 58236028, про що 29.01.2019 р. винесено постанову.

05.03.2019 р. на адресу відповідача надійшла заява ОСОБА_2 , в якій повідомлено відповідача, що позивач перебуває за кордоном та жодним чином не поінформована щодо відкриття виконавчого провадження. Також зауважив, що в житловому будинку, на яке звернене стягнення зареєстрована та проживає дочка боржниці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.04.2019 р. представник позивача звернувся до відповідача із заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що третя особа у справі є фактично стягувачем за виконавчим документом, так як сам банк змінив лише назву без реорганізації чи ліквідації юридичної особо, про що свідчить один й той же ідентифікаційний код, а тому, відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вже було зазначено вище, відповідач відкрив виконавче провадження за заявою ПАТ "Українська інноваційна компанія", вважав його фактично стягувачем АТ "Український інноваційний банк", який лише змінив свою назву.

За змістом ст. ст. 80, 83 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді. Особливості правового статусу окремих видів установ встановлюються законом. Положення глави 7 цього Кодексу застосовуються до всіх товариств та установ, якщо інші правила для окремих видів товариств або установ не встановлені законом.

Законом України "Про акціонерні товариства" визначено порядок створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, їх правовий статус, права та обов`язки акціонерів.

У відповідності до ч. 6 ст. 1 Закону України "Про акціонерні товариства" особливості правового статусу, створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, що провадять діяльність на ринках фінансових послуг, визначаються законами, що регулюють порядок надання фінансових послуг та здійснення банківської діяльності. У разі суперечності норм цього Закону з нормами законів, що регулюють порядок надання фінансових послуг та здійснення банківської діяльності, норми законів, що регулюють порядок надання фінансових послуг та здійснення банківської діяльності, мають перевагу.

Законом України "Про банки і банківську діяльність" (далі за текстом - у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків (ст. 1 цього Закону).

У ст. 2 цього Закону надано значення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема передбачено, що банк - юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги, відомості про яку внесені до Державного реєстру банків; державний реєстр банків - реєстр, що ведеться Національним банком України і містить відомості про державну реєстрацію усіх банків.

В силу ст. 3 Закону України "Про банки і банківську діяльність" цей Закон регулює відносини, що виникають під час заснування, реєстрації, діяльності, реорганізації та ліквідації банків.

Згідно ст. 6 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банки в Україні створюються у формі публічного акціонерного товариства або кооперативного банку. Особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частинами 1 і 7 ст. 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" реорганізація банку - злиття, приєднання, виділення, поділ банку, зміна його організаційно-правової форми (перетворення), наслідком яких є передача, прийняття його майна, коштів, прав та обов`язків правонаступникам. Ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно ст. ст. 26- 27 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк може бути реорганізований за рішенням власників банку. Реорганізація може здійснюватися шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення. У разі реорганізації банку шляхом перетворення до таких правовідносин не застосовуються норми законодавства щодо припинення юридичної особи. Під час проведення реорганізації банку шляхом перетворення кредитори не мають права вимагати від банку припинення чи дострокового виконання зобов`язання. Реорганізація за рішенням власників банку здійснюється згідно із законодавством України про господарські товариства за умови надання попереднього дозволу Національного банку України на реорганізацію банку та затвердження Національним банком України плану реорганізації банку. У разі здійснення реорганізації банку за рішенням його власників шляхом перетворення план реорганізації банку не складається. Національний банк України визначає перелік документів, які подаються для отримання дозволу на реорганізацію та затвердження плану реорганізації банку. Національний банк України не дає дозволу на реорганізацію банку у разі, якщо є достатні підстави вважати, що реорганізація загрожує інтересам вкладників та інших кредиторів і банк, створений у результаті реорганізації та/або банк, який не припиняється як юридична особа у результаті приєднання до нього або виділу з нього, не будуть відповідати вимогам щодо економічних нормативів їх діяльності, порядку реєстрації банків і ліцензування їх діяльності. Національний банк України надає дозвіл чи відмовляє у реорганізації банку протягом одного місяця з моменту отримання заяви банку на реорганізацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк може бути ліквідований: 1) за рішенням власників банку; 2) у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За правилами ч. ч. 1 - 3 ст. 15 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк має повне і скорочене офіційні найменування українською та іноземними мовами. Найменування банку має містити слово "банк", а також вказівку на організаційно-правову форму банку. Банк має печатку зі своїм повним офіційним найменуванням. Слово "банк" та похідні від нього дозволяється використовувати у назві лише тим юридичним особам, які зареєстровані Національним банком України як банк і мають банківську ліцензію. Виняток становлять міжнародні організації, що діють на території України відповідно до міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та законодавства України.

В силу ст. 16 цього Закону статут банку складається з урахуванням положень ЦК України, ГК України, цього Закону та інших законів України. Статут банку обов`язково має містити таку інформацію про банк: 1) найменування банку (повне та скорочене); 2) його місцезнаходження; 3) організаційно-правову форму; 4) види діяльності, які має намір здійснювати банк; 5) розмір та порядок формування статутного капіталу банку, види акцій банку, їх номінальну вартість, форми випуску акцій (документарна або бездокументарна), кількість акцій, що купуються акціонерами; 6) структуру управління банком, органи управління, їх компетенцію та порядок прийняття рішень; 7) порядок реорганізації та ліквідації банку відповідно до глав 5 та 16 цього Закону; 8) порядок внесення змін та доповнень до статуту банку; 9) розмір та порядок утворення резервів та інших загальних фондів банку; 10) порядок розподілу прибутків та покриття збитків; 11) положення про аудиторську перевірку банку; 12) положення про органи внутрішнього аудиту банку. Зміни до статуту банку підлягають державній реєстрації відповідно до законодавства з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк подає документи для проведення державної реєстрації змін до статуту банку після їх погодження Національним банком України.

Відтак, як реорганізація, так і ліквідація банку з ініціативи власників, а також внесення змін до статуту банку, відповідно до закону можливі лише після надання на це згоди Національним банком України.

Разом з тим, зважаючи на положення Закону України "Про банки і банківську діяльність", зокрема ст. 2 цього Закону, передача, прийняття майна банку, його коштів, прав та обов`язків правонаступникам є наслідком саме реорганізації банку, проведеної із дотриманням процедури, визначеної цим Законом.

Також, згідно зі ст. 46 Закону України "Про банки і банківську діяльність" правління банку зобов`язане протягом трьох робочих днів інформувати Національний банк України про наступні свої дії: звільнення керівника (керівників) банку та про кандидатуру на призначення на цю посаду; зміну юридичної адреси і місцезнаходження банку та його відокремлених підрозділів; припинення банківської діяльності.

Враховуючи зазначені положення законодавства, за установлених судом обставин про здійснення дій щодо реєстрації нової редакції статуту ПАТ "Укрінбанк", зміни назви на ПАТ "Укрінком", а в подальшому на ПАТ "Українська інноваційна компанія", зміни місцезнаходження товариства та видалення певних видів діяльності товариства на підставі рішень позачергових загальних зборів акціонерів, висновок про правонаступництво ПАТ "Укрінком" і ПАТ "Українська інноваційна компанія" ПАТ "Укрінбанк" без дотримання відповідної процедури є помилковим і таким, що не відповідає положенням чинного законодавства.

Подані приватному виконавцю документи, а також документи, які подані до суду не містять будь-яких доказів на підтвердження переходу до ПАТ "Українська інноваційна компанія" прав та обов`язків саме банківської установи - ПАТ "Укрінбанк" згідно із законодавчо встановленою процедурою. Водночас залишення третьою особою у справі у цьому випадку ідентифікаційного коду юридичної особи (05839888), який було присвоєно ПАТ "Укрінбанк", суперечить наведеному вище і жодним чином не вказує на правонаступництво.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика палата Верховного суду у справі № 925/698/16, виклавши його у постанові від 10.12.2019 року, який колегія суддів враховує при розгляді цієї справи.

Таким чином, зазначені обставини спростовують висновки суду першої інстанції про наявність у ПАТ «Українська інноваційна компанія» правових підстав для стягнення заборгованості згідно виконавчого напису приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Каліцької Ю.І. від 13.09.2010, зареєстрованого в реєстрі за №2370 про звернення стягнення на житловий будинок.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 20 травня 2019 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2019 року №58236028 винесену приватним виконавцем виконавчого округу Чернівецької області Кондрюком Костянтином Олександровичем.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Смілянець Е. С. Залімський І. Г.