Справа № 320/6362/19
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 року справа №320/6362/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення суми компенсації.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, у якому просить суд:

- визнати незаконними дії Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області щодо розрахунку компенсації на транспортне обслуговування;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області зробити перерахунок суми компенсації на транспортне обслуговування із урахуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007 №228 "Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування", а саме: у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність у розрахунку на місяць;

- стягнути з Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 несплачену суму компенсації на транспортне обслуговування за 2019 рік у повному обсязі та виплачувати компенсацію, нараховану за кожен місяць двічі на рік довічно.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що їй як особі з інвалідністю ІІ групи Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації була призначена та виплачена компенсація на транспортне обслуговування за І півріччя 2019 року у розмірі 217,06 грн., що є менше, ніж передбачено пунктом 2 Порядку виплати грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 р. N 228 (далі - Порядок №228), що стало підставою для звернення до суду з позовом у цій справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 відкрито провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області, заперечуючи проти позовних вимог, зазначило, що нарахування позивачці суми компенсації було здійснено у відповідності до положень Порядку №228. Зокрема, відповідач зазначив, що ним було подано до Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації реєстри з інформацією про виплату бюджетних коштів за І та ІІ півріччя 2019 року, у тому числі про суму компенсації на транспортне обслуговування, які підлягали виплаті позивачці.

Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації правом на надання відзиву не скористався.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Славутицьким МВ ГУ МВС України в Київській області 14.08.1996 (а.с.14-18).

Як вбачається з довідки сер. КИО-І №226563 від 20.04.2004, позивачці з 01.05.2004 довічно встановлено ІІ групу інвалідності. Причина інвалідності: захворювання, пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС (а.с.12-13)

19.04.2019 Київською обласною державною адміністрацією було видано позивачці посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорії 1) серії НОМЕР_2 (а.с.10).

Відповідно до розпорядження Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації на компенсацію витрат на бензин, ремонт, технічне обслуговування автомобілів (транспортне обслуговування інвалідів) позивачці з 01.01.2008 встановлено здійснювати відповідну компенсацію (а.с.39).

Згідно з витягом зі списку на перерахування виплати (Додаток 1 до Реєстру на виплату бюджетних коштів №1 на І півріччя 2019 року від 10.05.2019 №1) позивачці на І півріччя 2019 року (за період з 01.01.2019 по 30.06.2019) було нараховано 217,06 грн. відповідної компенсації (а.с.32).

Судом встановлено, що позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області із заявою від 08.10.2019, у якій просила видати довідку щодо виплаченої грошової компенсації на транспортне обслуговування за 2019 рік (а.с.42).

Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області листом від 09.10.2019 №01-16/26 повідомило позивачці, що позивачці за І півріччя 2019 року була нарахована грошова компенсація на транспортне обслуговування у розмірі 217,06 грн. (а.с.41).

Не погоджуючись з діями Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області щодо розрахунку компенсації на транспортне обслуговування, позивачка звернулася з позовом до суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої-другої, четвертої-шостої статті 28 Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2005 №2961-IV грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування виплачуються особам з інвалідністю, на дітей з інвалідністю, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення спеціальним автотранспортом.

Грошова компенсація на транспортне обслуговування виплачується особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю, які перебувають на обліку для одержання автомобілів, а також які мають право на забезпечення автомобілями і за власним бажанням відмовилися від їх одержання і бажають отримувати грошову компенсацію чи які не одержали автомобілі у зв`язку з протипоказаннями для їх керування.

Грошова компенсація на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачується особам з інвалідністю, законним представникам дітей з інвалідністю, які забезпечені автомобілями безоплатно чи на пільгових умовах або які мають право на забезпечення спеціальним автотранспортом безоплатно чи на пільгових умовах, але не одержали його і користуються автомобілями, придбаними за власні кошти.

Грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування спеціального автотранспорту та на транспортне обслуговування призначають і виплачують місцева державна адміністрація.

Порядок виплати і розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку №228 грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів виплачуються інвалідам, законним представникам дітей-інвалідів, що мають автомобілі та мотоколяски, - у розмірі відповідно 22 відсотки та 16 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць, на транспортне обслуговування - у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень.

Згідно з пунктом 1 Порядку №228 грошові компенсації на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування виплачуються інвалідам, законним представникам недієздатних інвалідів, дітей-інвалідів, які відповідно до законодавства мають право на забезпечення автомобілями.

Пунктом 2 Порядку №228 визначено, що компенсації призначаються: інвалідам будь-якої іншої категорії - згідно з розпорядженнями Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (далі - структурні підрозділи соціального захисту населення).

Розпорядження структурного підрозділу соціального захисту населення оформляється у двох примірниках, один з яких зберігається в особовій справі інваліда, що перебуває на обліку для забезпечення автомобілем, а другий надсилається структурному підрозділу соціального захисту населення районної, районної у мм.Києві та Севастополі держадміністрації, виконкому міської, районної у місті ради (далі - районний структурний підрозділ соціального захисту населення).

Відповідно до пункту 3 Порядку №228 компенсації виплачуються: інвалідам будь-якої іншої категорії - районними структурними підрозділами соціального захисту населення незалежно від органу, де інвалід перебуває на обліку як одержувач пенсії (довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії).

Компенсації виплачуються рівними частинами двічі на рік - у березні за перше та у вересні за друге півріччя поточного року з дня їх призначення (пункт 5 Порядку №228).

Наведене нормативне регулювання дає підстави стверджувати, що розмір грошової компенсації на транспортне обслуговування, показники, за якими вона визначається, порядок та періодичність її виплати точно встановлені законодавством, яке не передбачає компетенції центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, забезпечує формування та реалізацію здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, давати роз`яснення з питань визначення розміру грошової компенсації на транспортне обслуговування.

Показники і параметр розміру грошової компенсації у нормативному акті виписані достатньо чітко і однозначно для того, щоб визначити і виплати конкретну суму цього платежу.

Зокрема, положення пункту 2 та 5 Порядку № 228 треба розуміти так, що 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, є сумою, яка належить до сплати за кожен місяць відповідного півріччя, що виплачується двічі на рік рівними частинами.

Лист Міністерства соціальної політики України від 28.10.2013 року № 2249/19/93-13, на які посилаються відповідачі при обчисленні грошової компенсації на транспортне обслуговування, що виплачується, зокрема особам з інвалідністю, не є нормативно-правовим актом, носить рекомендаційний характер, а тому не підлягає застосуванню при визначенні розміру зазначеної виплати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року у справі № 550/196/16-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 77375499).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, нарахування позивачці компенсації за транспортне обслуговування за 2019 рік повинно дорівнювати29 відсоткам прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, встановленого у 2019 році, у розрахунку на місяць.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що компенсація на транспортне обслуговування розраховувалась відповідачами на підставі листа Міністерства соціальної політики України від 28.10.2013 року № 2249/19/93-13, в результаті чого належна позивачці компенсація виплачувалась у розмірі 29 відсотків від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність на рік, тоді як з аналізу наведених вище норм вбачається, що компенсація на транспортне обслуговування має виплачуватися у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність на місяць.

З огляду на викладене, розрахунок компенсації, проведений відповідачами відносно позивачки є протиправним.

При цьому, з аналізу пунктів 2, 3 Порядку №228 вбачається, що компенсація на транспортне обслуговування має бути призначена позивачці в належному розмірі Департаментом соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації та виплачена Управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області ласті у розмірі 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, у розрахунку на місяць.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, проте суд зазначає, що позивачкою переплутано відповідачів щодо їх функцій з розрахунку та виплати компенсації.

Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області щодо виплати ОСОБА_1 компенсації на транспортне обслуговування за 2019 рік у меншому за визначений пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007р. №228 "Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування" розмірі та шляхом зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації призначити, а Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області виплатити ОСОБА_1 суми компенсації на транспортне обслуговування з урахуванням вимог пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228 "Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування", а саме: 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, з розрахунку на місяць за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до частин першої-другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Матеріали справи не містять доказів здійснення відповідачами розрахунку та виплати позивачці компенсації на транспортне обслуговування за 2019 у розмірі, передбаченому Порядку №228.

Таким чином, відповідачами не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій з нарахування та виплати ОСОБА_1 належних сум компенсації на транспортне обслуговування, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області щодо виплати ОСОБА_1 компенсації на транспортне обслуговування за 2019 рік у розмірі, меншому за визначений пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2007р. №228 «Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування».

3. Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Київської обласної державної адміністрації призначити, а Управління соціального захисту населення Славутицької міської ради Київської області - виплатити ОСОБА_1 суми компенсації на транспортне обслуговування з урахуванням вимог пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 14 лютого 2007 року №228 "Про порядок виплати та розміри грошових компенсацій на бензин, ремонт і технічне обслуговування автомобілів та на транспортне обслуговування", а саме: 29 відсотків прожиткового мінімуму на одну особу, яка втратила працездатність, з розрахунку на місяць за період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.