Справа № 420/5507/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/5507/19
Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря - Алексєєвої Н. М.

представника позивача - Чос М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби (правонаступник Одеської митниці ДФС) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська стивідорна компанія» до Одеської митниці Держмитслужби (правонаступник Одеської митниці ДФС) про визнання протиправним та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішень про коригування митної вартості товарів

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська стивідорна компанія» (далі - ТОВ «ОСК») звернулося до суду першої інстанції з позовом, до Одеської митниці Держмитслужби (правонаступник Одеської митниці ДФС) в якому, з урахуванням уточнень, просило визнати протиправним та скасувати:

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00078 від 21.08.2019 р.

- рішення про корегування митної вартості товарів № UA500100/2019/000003/2 від 21.08.2019 р.

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00082 від 11.09.2019 р.;

- рішення про корегування митної вартості товарів № UA500100/2019/000004/2 від 11.09.2019 р.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, товариство пояснило, що за результатами контролю правильності визначення митної вартості товару орган Держмитслужби безпідставно та необґрунтовано збільшив митну вартість задекларованого ним товару з 0,0216 дол. США до 0,0685 дол. США, а також з 0,02173 дол. США до 0,0495 дол. США, зазначивши про це, в рішенні про корегування митної вартості товару.

Так, розмитнення товару ТОВ «ОСК» за митною декларацією (МД) №UА500100/2019/006894 від 20.08.2019 р. було здійснено з урахуванням складових зазначених в митній декларації від 19.08.2019 р. №UА 598120/2018/003409, де вартість подібних товарів складала за кг нетто 0,0685 дол. США, а розмитнення товару за митною декларацією № UА500100/2019/007692 від 11.09.2019 р. відбулося за складовими митної декларації № UА508120/2019/001813 від 19.04 2019 р., де вартість подібних товарів складала 0,0495 дол. США.

ТОВ «ОСК» відзначає, що застосування Одеською митницею Держмитслужби другорядного методу визначення митної вартості, а саме: резервного методу, зокрема, за ціною товару, який ввозився на митну територію України за іншими митними деклараціями, є таким, що суперечить принципу законності, закріпленого у статті 19 Конституції України, відповідно до якого, зокрема, «органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України». Відзначає, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати законність свого рішення, оскільки воно не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару і висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, прийнятого за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, позов задоволено.

Суд визнав протиправними та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00078 від 21.08.2019 р. та рішення про корегування митної вартості товарів № UA500100/2019/000003/2 від 21.08.2019 р.

Також, суд визнав протиправними та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарі, транспортних засобів комерційного призначення № UА500100/2019/000853 від 11.09.2019 р. та рішення про коригування митної вартості № UА 500100/2019/000004/2 від 11.09.2019 року, прийняті Одеською митницею Держмитслужби (правонаступник Одеської митниці ДФС)

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що декларантом до Одеської митниці Держмитслужби, відповідно до укладеного зовнішньоекономічного договору, надано усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, котрі цілком достатні для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару.

Наведені обставини, на думку суду першої інстанції, свідчать про те, що визначення органом Держмитслужби митної вартості не за основним методом (за ціною договору), не є обґрунтованим та суперечить основним принципам здійснення державної митної справи, визначеними статтею 8 Митного кодексу України.

До того ж, суд першої інстанції звернув увагу, що Одеська митниця ДФС не довела належними доказами правомірність застосування до декларанта другорядного методу, а саме: визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (третій метод).

Суд відмовив Одеській митниці Держмитслужби у розгляді справи за правилами загального позовного провадження, вказавши, що підставою для цього є належність даної справи до справ незначної складності, враховуючи предмет та підстави позову, а також склад учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву (заперечень).

Одеська митниця Держмитслужби, оскаржуючи рішення суду, заявляє про його незаконність та необґрунтованість. Скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове - про відмову в задоволенні даної вимоги.

В обґрунтування доводів, скаржник, насамперед вказує про розгляд судом за правилами спрощеного позовного провадження справи, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 257 КАС України.

На підтвердження таких аргументів, скаржник зазначає про загальний розмір ризниці митних платежів за митною вартістю визначеною декларантом та митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів при оформленні товарів у серпні та вересні 2019 р., яка склала 1 257 187,79 грн. Обґрунтовуючи дану суму, орган Держмитслужби вирахував різницю між сумою митних платежів, яка обчислена декларантом та сумою, яка встановлена митним органом в рішенні про корегування митної вартості товару.

До того ж, скаржник звертає увагу, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив їм в задоволенні клопотання про роз`єднання позовних вимог, адже вони стосуються прийняття рішень щодо різних товарів, які переміщувалися через митний кордон України, різних зовнішньоекономічних контрактів, специфікацій, рахунків - фактур (інвойсів) та різних відправників.

Зазначаючи про неповне з`ясування судом обставин справи, скаржник вказує, що Одеською митницею Держмитслужби не приймалася картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00853 від 11.09. 2019 р., яку суд визнав протиправною та скасував.

До того ж, обґрунтуванням доводів апеляційної скарги митниця зазначила, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які, у випадку заниження митної вартості, передбачають необхідність здійснення її перевірки. При цьому, на думку скаржника, увагу слід звертати на митну вартість ідентичних або подібних (аналогічних) товарів.

До того ж, у випадку спрацювання АСАУР, за поясненнями митного органу, виникає необхідність проведення перевірки відомостей, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів, запиту додаткових документів, а у випадках, передбачених ст. 54 Митного кодексу України - прийняття рішення про коригування митної вартості.

З огляду на спрацювання системи АСАУР, були досліджені числові значення складових митної вартості товарів за наведеними вище митними деклараціями.

Позаяк, в процесі митного контролю у поданих документах були виявлені розбіжності, а також останні не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті, цілком правомірно, на думку митного органу, були витребувані додаткові документи. Проте, на прохання надати: розрахунок ціни (калькуляцію), довідкову інформацію щодо вартості у країні - експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам, виписку з бухгалтерської документації, висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, ТОВ «ОСК» листом повідомила, що усі документи були подані разом з митними деклараціями.

Представник Одеської митниці Держмитслужби пояснює, що за результатами проведення консультацій між ним як органом доходів і зборів та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - резервний, який допускає гнучкість, тобто дозволяє використовувати вартість операції ввізних товарів того самого класу або виду та/або виготовлених в різних країнах походження.

У доводах апеляції скаржник також відзначає, що суд першої інстанції неправильно стягнув на користь позивача судовий збір, що суперечить ч.1 ст.139 КАС України.

Обґрунтовуючи дані доводи вказує, що у даному спорі присутні як вимоги немайнового характеру так і майнового. Судовий збір за вимоги майнового характеру повинен був сплачений, виходячи із суми 1 257 189,79 грн., проте суд першої інстанції неправомірно відкрив провадження, не звернувши уваги на сплату судового збору в меншому розмірі, чим вимагає законодавство.

ТОВ «ОСК» не скористалося правом подання відзиву на апеляцію.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримала доводи викладені в апеляції та просила її задовольнити.

Представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

20.05.2019 р. ТОВ «ОСК» уклало зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу мармуру фракційного з фірмою TUNA MADENCILIK NAKLIYAT OTOMOTIV TICARET LIMITED SIRKETI, яка є виробником товару, що декларується та подається для митного оформлення.

23.07.2019 року ТОВ «ОСК» звернулось до Одеської митниці Держмитслужби з митною декларацією №UA500100/2019/006175 щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України товару: мармур фракційний, який представляє собою природний мармур, видобутий у кар`єрі з подальшим подрібненням, без подальшої обробки, кальцинування, випалювання та плавлення, який не є каменем для монументів чи будівництва, не відноситься до гідравлічного цементу, шпаклівок для малярних робіт, не відноситься до вогнетривких сумішей для підготовки поверхонь фасадів, внутрішніх стін будівель, підлоги, стелі, відповідає карбонату кальцію у вигляді гострокутних кусків неправильної форми розміром від дріб`язку до 10 см біло-сірого кольору із слабким запахом сірководню.

Також мармур не має гідрофобізуючої обробки (покриття). Торгівельна марка відсутня, виробник: UC-HA KARDESLAR MER.MADEN ITH.IHR TIC.SAN.LTD.STI, країна виробництва - Туреччина (TR).

Для проведення процедури митного оформлення товару за ціною договору, ТОВ «ОСК» подало митному органу наступні документи:

- сертифікат якості від 10.07.2019р. № S1107/06/А;

- рахунок - фактуру ( інвойс) від 23.06.2019 р. № 201575;

- коносамент від 24.06.2019 р. № 1;

- вантажну відомість (карго маніфест) від 24.06.2019 р.;

- сертифікат про походження товару форми А від 24.06.2019 р. № 0799124;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 146JBKLJ0

- рахунок - фактуру про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортнто - експедеційні послуги №1406 від 19.06.2019 р.;

- рахунок - фактуру про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортнто - експедеційні послуги №5322 від 24.06.2019 р.;

- банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно - експедиційних послуг від 21.06.2019 р. № 145JBKLJ0;

- банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно - експедиційних послуг від 27.06.2019 р. № 164JBKLJ0;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару;

- виписку з бухгалтерської документації (картки - рахунку 632);

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 20.05.2019 р.

- висновок за результатами експертизи й оцінки дорогоцінних каменів, дорогоцінних каменів органогенного утворення, напівдорогоцінних і декоративних каменів;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються та подаються для митного оформлення від 20.05.2019 р. ;

- договір (контракт) на перевезення від 17.06.2019 р. № FIXTURE RECAP;

- агентській договір від 12.06.2019 р. № 1/1206;

- лист про помилку №8 від 23.06.2019;

- лист від виробника від 25.07.2019 р.

аналіз хімічного складу від 11.09.2012 р.;

лист ДГЦУ 71000-4/1207/19-1 від 12.07.2019 р. ;

- лист пояснення до договору №9 від 26.07. 2019 р.;

- генеральний акт від 28.06.2019 р. № RA0000033;

- копія митної декларації країни відправлення від 23.06.2019 р. №19160600EX002311.

23.07.2019 р., за результатами митного контролю та перевірки поданої декларації, митний орган прийняв картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00071, зазначивши про недостатність документів, що підтверджують код товару, непідтвердження у товаросупровідних документах інформації щодо виробника товару, а також незазначення у договорі від 20.05.2019 р. на міжнародний комерційний продаж мармурового каміння: а саме місця укладання, виду пакування, інформації щодо порядку дій у форс-мажорних обставинах, урегулювання спорів у судовому порядку.

26.07.2019 року ТОВ «ОСК», вдруге звернулось до Одеської митниці Держмитслужби з митною декларацією №UA500100/2019/006243 щодо митного оформлення ввезеного на митну територію України того ж самого товару.

До митного оформлення для підтвердження митної вартості товарів, окрім раніше наданих документів ТОВ «ОСК» було надано лист пояснення від виробника до договору №9; лист від виробника від 25.07.2019 р.

За результатами перевірки митної декларації №UA500100/2019/006243, позивач знову отримав картку відмови № UA500100/2019/00072, де було вказано про непідтвердження у товаросупровідних документах інформації щодо виробника товару, незазначення у договорі від 20.05.2019 на міжнародний комерційний продаж мармурового каміння.

30.07.2019 р. ТОВ «ОСК» для проведення мирних процедур щодо розмитнення того ж самого товару, втрете звернулось Одеської митниці Держмитслужби та надало митну декларацію №UА5001100/2019/006360, перелік наведених вище документів та додаткові документи, а саме: експертний висновок №УТЕ- 926 від 25.07.2019 р., лист №7 від 23.07.2019 р., висновок 090702-Д від 12.07.2019 р., додаткову угоду №1 від 24.06.2019 р., картки рахунку №632 віл 23.07.2019 р.

Того ж дня, о 16 годині ТОВ «ОСК» отримало вимогу митного органу про таке:

- надати оригінали документів, зазначених в митній декларації або засвідчених в установленому порядку їх копій;

- надати документи, які підтверджують митну вартість товару;

- надати документи, що підтверджують коди товарів згідно з УКТ ЗЕД 202-1;

- забезпечити частковий митний огляд з розкриттям 20% пакувальних місць і вибіркове обстеження транспортного засобу з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації;

- взяти проби (зразки) товарів для проведення дослідження (аналізу, експертизи) з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД;

- здійснити цифрову фотозйомку для забезпечення ідентифікації товарів.

ТОВ «ОСК» на виконання вимоги надало усі первинні документи, завірені належним чином, забезпечило доступ державному інспектору органу Держмитслужби до проведення фізичного огляду та взяття проб, що відповідно підтверджується відповідними актами.

02.08.2019 р. на адресу декларанта надійшло повідомлення від Одеської митниці Держмитслужби про клопотання експерта Одеського управління з питань експертиз та досліджень щодо надання технологічної схеми виробництва товару, у якій повинно бути зазначено назва обладнання, яке застосовується при технологічних операціях та технологічний вихід продукції.

07.08.2019 р. декларантом було направлено на адресу митного органу технологічну схему.

19.08.2019 р. декларант, отримав 2 картки відмови з однаковим змістом, де були зазначені такі підстави:

- невідповідність заявлених відомостей про товар, зазначених у графі 31 митної декларації, з відомостями та характеристиками, які містить висновок Одеського управління з питань експертиз та досліджень Департаменту податкових та митних експертиз ДФС від 14.08.2019 р. №181.

- неподання Технологічної схеми виробництва товару, яка міститиме інформацію про збагачення сировини та дані щодо фактичних обсягів виробництва, витрачених ресурсів та технологічного виходу продукції.

20.08.2019 р., з боку ТОВ «ОСК» була четверта спроба розмитнити мармур фракційний за митною декларацією № UА500100/2019/006894.

Перелік документів, що подавався для розмитнення залишився той же, окрім:

- листа Державного гемологічного центру України від 12.07.2019 р. №71000-4/1207/19-1;

- висновку за результатами експертизи й оцінки дорогоцінних каменів, дог оцінних каменів органогенного утворення, напівдорогоцінних та декоративних каменів від 12.07.2019 р.;

- доповнення №1 від 24.06.2019 р. до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.05.2019 р. ;

- листа про виробництво від 20.08.2019 р. №1.

За результатами перевірки всіх поданих документів, митний орган дійшов висновку, що в них містяться розбіжності.

Зокрема, в інвойсі від 23.06.2019 р. №201575 зазначена фактурна вартість товару - 30 000 дол. США, що в перерахунку становить 0,01 долар США за 1 кг товару, у висновку Державного гемологічного центру України від 12.07.2019 р. №71000-4/1207/19-1 вартість товару становить 22 долара США за тону, що в перерахунку є 0,022 долара США за 1 кг товару, а в митній декларації №UА500100/2019/006894 указано 0,0216 доларів США за 1 кг товару.

До того ж, митний орган встановив, що в митній декларації №UА500100/2019/006894, у доповненні №1 від 24.06.2019 р. до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.05.2019 р. і в копії митної декларації країни відправлення від 23.06.2019 р. містяться умови поставки FOB, але з різних портів, що свідчить про розбіжності в умовах поставки.

Далі, звернуто увагу, що в листі Державного гемологічного центру України від 12.07.2019 р. №71000-4/1207/19-1 зазначені цінові показники товару, на умовах поставки CIF, CFR або DAP, однак жодна із зазначених умов не відповідає умовам зазначеним в митній декларації №UА500100/2019/006894.

21.08.2019 р., з огляду на встановлені розбіжності, митний орган звернувся до декларанта з вимогою надати додаткові документи, зокрема, розрахунок ціни (калькуляцію), довідкову інформацію щодо вартості товару, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам в країні експортера.

У відповідь декларант направив лист про надання усіх первинних документів в повному обсязі та прохання прийняти рішення про митне оформлення товару або про відмову, оскільки він несе витрати щодо зберігання та не виконує обов`язки за договорами про відвантаження товару та його доставки.

21.08.2019 р. Одеська митниця Держмитслужби направила на адресу декларанта картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00078, а також рішення про корегування митної вартості товарів № UA500100/2019/000003/2.

Митна вартість товару була скоригована із застосуванням резервного методу, із використанням ціни, що була вказана за митною декларацією від 19.08.2019 р. №UА598120/2018/003409, де вартість подібних товарів складала за кг нетто 0,0685 доларів США.

Позивач скористався правом випуску товару у вільний обіг за умови надання гарантії.

Також, ТОВ «ОСК», на підставі зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу від 21.05.2019 р., придбало у виробника товару TUNA MADENCILIK NAKLIYAT OTOMOTIV TICARET LIMITED SIRKETI доломіт фракційний, що представляє собою природний доломіт, видобутий у кар`єрі вибуховим способом без будь якої подальшої обробки, який не є каменем для монументів чи будівництва. Торгівельна марка відсутня, країна виробництва - Туреччина (TR).

10.09.2019 року ТОВ «ОСК» для митного оформлення, ввезеного на митну територію України наведеного товару, надало Одеській митниці Держмитслужби наступні документи:

- митну декларацію № UA500100/2019/007613 від 10.09.2019 р.;

- сертифікат якості від 15.08.2019 р. № S1108/02/A;

- рахунок - фактуру (інвойс) від 15.08.2019 № 125897;

- коносамент від 16.08.2019 р. № 1;

- вантажну відомість (каргоманіфест) від 16.08.2019 № б/н;

- сертифікат про походження товару форми А від 15.08.2019 № 0799126;

- рахунок - фактуру про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортнто - експедеційні послуги від 16.08.2019 № 0781/19;

- рахунок - фактуру про надання транспортно - експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортнто - експедеційні послуги від 15.08.2019 р. № 2019/68;

- банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно - експедиційних послуг від 15.08.2019 № 190JBKLJ0;

- банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно - експедиційних послуг від 19.08.2019 № 195JBKLJ0;

- банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно - експедиційних послуг від 13.08.2019 р. № 200JBKLJ0;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 10.09.2019 р. №1;

- виписку з бухгалтерської документації (картка рахунку 632;

висновок про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією (довідка про ціну на товар СИО) від 27.06.2019;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі - продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються та подаються для митного оформлення від 21.05.2019 №1;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 30.05.2019 р.

- договір (контракт) на перевезення від 23.05.2019 р. № FIXTURE RECAP б/н;

- агентській договір від 27.05.2019 р. № 1/2705;

- лист про помилку від 10.09.2019 № 2;

- лист про додаткові документи від 10.09.2019 р.

- генеральний акт від 20.08.2019 р. № RA0000045;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 27.06.2019 р.;

- копія митної декларації країни відправлення від 15.08.2019 № 19160600EX002973;

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, задекларованих за МД від 10.09.2019 № UA500100/2019/007613 спрацювала автоматизована система аналізу та управління ризиками за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком її заниження, що стало підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Декларант на відповідну вимогу надати додаткові документи, зазначив про їх подання в повному обсязі разом з митною декларацією.

Підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500100/2019/00081, стало:

- відсутнє страхування вантажу;

- надані платіжні доручення мають «ознаки підробки», зокрема, під текстом оригінали підпису та печатки знаходяться в одному місці;

надана довідка СИО-к № 000240 прострочена щодо терміну дії та посилається на другий інвойс (поставку);

в контракті купівлі-продажу відсутні реквізити відповідальної особи, яка підписала договір з боку продавця;

- митна декларація країни відправлення надана до митного оформлення без перекладу;

- в митній декларації країни відправлення не вказано фракцію доломіту (товару) її сканована копія поганої якості.

Запропоновано пред`явити оригінали документів, а також оригінал експортної митної декларації.

11.09.2019 р. для розмитнення того ж самого товару ТОВ «ОСК» була подана митна декларація № UА500100/2019/007692 з аналогічним пакетом документів.

Зазначаючи про наведені вище розбіжності, що не дозволяють провести розмитнення товару за ціною договору, Одеська митниця Держмитслужби 11.09.2019 р. приймає картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00082 та рішення про корегування митної вартості товарів №UA500100/2019/000004/2 від 11.09.2019 р.

Розмитнення товару за митною декларацією № UА500100/2019/007692 від 11.09.2019 р. відбулося за резервним методом, із використанням складових митної декларації № UА508120/2019/001813 від 19.04 2019 р., де вартість подібних товарів складала 0,0495 дол. США.

ТОВ «ОСК» подало заяву про надання дозволу на випуск товарів у вільний обіг під зобов`язання сплатити різницю між сумою митних платежів, обчисленою декларантом та згідно з митною вартістю товарів, що визначена митницею.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апелянта та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Частина 1 статті 49 Митного кодексу України передбачає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою (ч.1 ст. 52 Митного кодексу України).

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 Митного кодексу України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст. 53 Митного кодексу України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч.3 ст. 53 МК України).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (ч.5 ст. 53 МК України).

Стаття 58 Митного кодексу України унормовує визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Зокрема, частина 1 даної статті встановлює, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується, зокрема, у разі, якщо немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів.

Далі, частини з 2 по 5 даної статті встановлюють, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частина 10 статті 58 Митного кодексу України встановлює, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

витрати, понесені покупцем, зокрема:

вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

витрати на страхування цих товарів.

Частина 11 Митного кодексу України забороняє при визначенні митної вартості включати до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, ніякі інші витрати, крім тих, що передбачені у цій статті.

Згідно частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Досліджуючи доводи скаржника, про наявність законодавчо визначених підстав для корегування митної вартості товарів, суд апеляційної інстанції встановив таке.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів №UA500100/2019/000004/2 від 11.09.2019, митний орган, зокрема, вважав, що в умовах поставки FOB повинно відбуватися страхування вантажу.

Слід зазначити, що дійсно умови поставки FOB характеризуються тим, що ризик псування або втрати вантажу переходить від продавця на покупця в момент передачі вантажу через огороджувальний поручень судна в названому порту навантаження. У свою чергу, страхувати вантаж або ні, на час морського перевезення, лежить покупцеві.

Декларантом разом із митною декларацією та первинними документами поданий лист №1, в якому він зазначає, що страхування не здійснювалось. Наведене, на думку суду апеляційної інстанції свідчить про необґрунтованість доводів митниці щодо не включення до митної вартості, витрат на страхування.

Колегія суддів також не поділяє позицію скаржника, що відсутність в митній декларації країни відправлення фракції доломіту (товару), не дозволило органу Держмитслужби провести розмитнення товару за ціною договору, адже усіх інших документах, що були надані до митного оформлення (довідка про ціну товару, що імпортується, каргоманіфест, митна декларація, контракт, додаткова угода до контракту) містилися відомості про фракції доломіту.

Понад те, приписи частини третьої статті 53 Митного кодексу України покладають на позивача обов`язок щодо надання копії митної декларації країни відправлення лише за умови її наявності в позивача.

Досліджуючи правомірність рішення про корегування митної вартості товарів №UA500100/2019/000003/2 від 21.08.2019 р. колегія суддів встановила таке.

Як зазначалося вище підставами для корегування митної вартості товару із застосуванням резервного методу, стали розбіжності фактурної вартості товару в інвойсі, митної декларації та у висновку Державного гемологічного центру України. Проте, ТОВ «ОСК», декларуючи вартість фракційного мармуру, вказало її в розмірі 21,60 доларів США за тону, що співпадає з висновком Державного гемологічного центру України, де вартість за тону складає 22 долара США.

До того ж, митниця зауважує, що в листі Державного гемологічного центру України від 12.07.2019 р. №71000-4/1207/19-1 зазначені цінові показники товару, на умовах поставки CIF, CFR або DAP, однак жодна із зазначених умов не відповідає умовам зазначеним в митній декларації №UА500100/2019/006894.

Водночас колегія суддів вважає, що підстав для сумніву у задекларованій вартості у митного органу не було, адже окрім висновку спеціалізованої установи про вартість фракційного мармуру надані і інші експертні висновки, а також прайс- листи від виробника, аналізи хімічного складу, технологічна схема виробництва та інші документи, що підтверджували митну вартість за ціною договору. Окрім того, у розпорядження митниці були платіжні доручення про оплату поставленого товару продавцю, бухгалтерські документи у вигляді картки рахунку 632.

Як стверджує позивач, після того як митний орган витребував технологію виробництва товару, виробник мармуру, незважаючи на те, що це є комерційною таємницею надав на їх прохання схему його видобутку та виробництва.

Далі, матеріалами справи було встановлено, що компанія продавець є також безпосереднім виробником товару, місце виробництва якого знаходиться на острові Мармара Туреччина. Отже, з саме з цього місця здійснювалася поставка товару на умовах FOB. Не можна погодитися з позицією скаржника, що різні назви портів даного острову свідчать про розбіжності в умовах поставки.

Як зазначає декларант, відбулася технічна помилка з боку продавця і вона ніяким чином не впливає на митну вартість товару, позаяк не стосується числового значення ціни товару.

Аналіз доказів, що є в матеріалах справи, переконує в тому, що доводи митного органу щодо розбіжностей не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості, а відповідно до ч.3 ст.53.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості та застосування для визначення митної вартості товару митної декларації наявної в системі АСАУР інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю вищою, ніж задекларована декларантом.

Варто відзначити, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Досліджуючи доводи скаржника про допущення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме: невиконання обов`язку щодо роз`єднання позовних вимог ТОВ «ОСК» та виділення однієї із об`єднаних вимог в самостійне провадження, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до частин 4 та 5 ст. 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, а також не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Водночас частина 1 та 2 даної статті унормовує, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Суд, з урахуванням положень частини першої цієї статті, може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами, зокрема, одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача.

Приписи наведеної норми, свідчать про відсутність, з боку суду першої інстанції, порушень норм процесуального права, адже позовні вимоги за предметною підсудністю належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, а за інстанційною підсудністю їх вирішує окружний адміністративний суд.

Не є, на думку колегії суддів, підставою для скасування рішення суду першої інстанції і доводи скаржника, що позивач при поданні позову, сплатив в неповному обсязі судовий збір.

Так, колегія суддів поділяє позицію Одеської митниці Держмитслужби, що позивач повинен був сплатити судовий збір не тільки за вимоги немайнового характеру, зокрема, скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, але і за вимоги про скасування рішень про корегування митної вартості товарів, що відносяться до вимог майнового характеру, оскільки їх скасування є підставою для стягнення коштів.

Втім, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. У даному випадку, неправильний розмір судового збору, не призвів до неправильного вирішення справи по суті.

Водночас, слід вважати обґрунтованими доводи апелянта про наявність порушення судом норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 4 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, зокрема, щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як встановлено матеріалами справи загальний розмір різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом та митним органом при митному оформленні товарів склало 1 257 189,79 грн., що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наведене свідчить про обов`язок суду розглядати справу в порядку загального провадження.

Частина 3 статті 317 КАС України встановлює обов`язкові підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення суду у випадку порушення норм процесуального права, зокрема, це розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7).

Також, є підстави вважати правильним зауваження скаржника, що Одеською митницею Держмитслужби не приймалася картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА500100/2019/000853 від 11.09.2019 р. Наведене свідчить про допущення судом першої інстанції описки, яку належить виправити.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року - скасувати.

Ухвалити у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська стивідорна компанія» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та рішень про коригування митної вартості товарів - нове рішення про задоволення позову.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00078 від 21.08.2019 р. та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500100/2019/000003/2 від 21.08.2019 р.

Визнати протиправними та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500100/2019/00082 від 11.09.2019 р. та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500100/2019/000004/2 від 11.09.2019 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби (код за ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська стивідорна компанія» (код за ) сплачений судовий збір у сумі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 11.03.2020 року.