Справа № 400/686/20
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/686/20
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року про відмову у відкритті провадження по справі за позовом Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов від 23.01.2020 ВП № 61042276, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року Міське комунальне підприємство "Миколаївводоканал" звернулось до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому просило суд скасувати винесені Інгульським відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження ВПР № 61042276 постанову про стягнення виконавчого збору від 23.01.2020, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.01.2020, постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2020.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року відмовлено у відкритті провадження по справі за позовом Міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанов від 23.01.2020 у виконавчому провадженні ВП № 61042276.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, Міське комунальне підприємство "Миколаївводоканал" подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року про відмову у відкритті провадження в справі та направити справу до суду першої інстанції для розгляду по суті. Апелянт вважає, що оскаржувану ухвалу суд першої інстанції прийняв з порушення вимог матеріального права та без врахування практики Великої Палати Верховного Суду.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки вказані в адміністративному позові постанови є рішеннями державного виконавця під час виконання рішення, ухваленого відповідно до Господарського процесуального кодексу України, судове оскарження цих постанов має здійснюватися в порядку, встановленому цим Кодексом.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового провадження.

Згідно вимог ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як вбачається із матеріалів справи постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61042276 від 23.01.2020 року було винесено на підставі наказу Господарського суду Миколаївської області від 09.01.2020 року №915/2025/19.

В даному випадку позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому однією з вимог є скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 61042276 від 23.01.2020 року на підставі наказу, виданого на виконання рішення суду, розглянутого в порядку господарського судочинства.

Враховуючи викладене, у цій частині колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у відкриті провадження в частині скасування винесеної Інгульським відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження ВПР № 61042276 постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.01.2020 року.

Водночас згідно з частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 19 лютого 2020 року у справі № 382/389/17, від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18).

Отже, викладені в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції висновки про непоширення юрисдикції адміністративного суду на спір щодо оскарження винесених Інгульським відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження ВПР № 61042276 постанови про стягнення виконавчого збору від 23.01.2020 року та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.01.2020 року є помилковими.

Згідно вимог ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, а тому у відповідності до положень ст. 320 КАС України наявні підстави для часового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції у відповідній частині та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 287, 292, 311, 312, 315, 316, 320, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року про відмову у відкритті провадження по справі задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року про відмову у відкритті провадження по справі скасувати в частині відмови у відкритті провадження за позовними вимогами про скасування винесених Інгульським відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в рамках виконавчого провадження ВПР № 61042276 постанови про стягнення виконавчого збору від 23.01.2020 року та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.01.2020 року.

В цій частині справу за адміністративним позовом Міського комунального підприємства "Миколаївводоканал" до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов від 23.01.2020 ВП № 61042276 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В іншій частині ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2020 року про відмову у відкритті провадження по справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та в частині направлення до суду першої інстанції для продовження розгляду оскарженню не підлягає. В іншій частині постанова може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О.О. Кравець