Справа № 540/2367/19
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2367/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хом`якової В.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Міністерства внутрішніх справ України, Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Херсонській області про зобов`язання здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

встановив:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач-1, МВС України), Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - відповідач-2, УМВС України в Херсонській області), Головного управління Національної поліції в Херсонській області (далі - відповідач-3, ГУНП в Херсонській області) в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ УМВС України в Херсонській області №411 о/с від 06.11.2015р., яким ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ з посади старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного посту №3 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон);

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного посту №3 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів забезпечення супроводження УМВС (м.Херсон) з 06.11.2015р.;

- зобов`язати УМВС України в Херсонській області, а у випадку його ліквідації до фактичного виконання рішення суду - Міністерство внутрішніх справ України, розглянути рапорт, поданий ОСОБА_1 про звільнення за пунктом 64 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації) згідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, у зв`язку із виявленням бажання проходити службу в поліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до пункту 9 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію», у Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області та видати відповідний наказ з цього приводу;

- стягнути з УМВС України в Херсонській області, а у випадку відсутності достатніх коштів або у випадку ліквідації - з Міністерства внутрішніх справ України, середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року адміністративний позов був задоволений частково, визнаний протиправним та скасований наказ управління МВС України в Херсонській області №411о/с від 06.11.2015 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу обслуговування стаціонарного поста №3 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон) за скороченням штатів. Також, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до п.9 розділу ХІ прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про Національну поліцію" у Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області та зобов`язано Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 06.11.2015р. по 21.04.2016р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. №100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати". Решту позовних вимог залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року, апеляційні скарги Головного управління Національної поліції в Херсонській області, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області задоволено. Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Надалі, постановою Верховного суду від 12.09.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року скасовано та залишено в силі постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу управління МВС України в Херсонській області №411о/с від 06.11.2015 про звільнення ОСОБА_1 з посади старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу обслуговування стаціонарного поста №3 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м.Херсон) за скороченням штатів, а також в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Національної поліції в Херсонській області розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади у відповідності до п.9 розділу ХІ прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про національну поліцію" у Головному управлінні Національної поліції в Херсонській області. Також, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року та постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року скасовано в частині позовних вимог щодо поновлення ОСОБА_1 та ухвалено нове рішення у вказаній частині: "Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного посту №3 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів забезпечення супроводження УМВС (м.Херсон) з 07.11.2015. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2016 року та постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2016 року скасувати в частині зобов`язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.".

11.11.2019 матеріали по справі надійшли до суду першої інстанції.

Повторним автоматичним розподілом судової справи між суддями справу перерозподілено на суддю ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 18.11.2019 прийнято матеріали справи в частині позовних вимог про зобов`язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу до провадження, відкрито провадження в адміністративній справі, а розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також, ухвалою від 18.11.2019 витребувано в Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (відповідач-2) довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за вересень, жовтень 2015 року та його складові (посадовий оклад, надбавки, премії, податки).

03.12.2019 до суду від Міністерства внутрішніх справ України (відповідач-1) надійшов відзив на адміністративний позов, в якому останній зазначив, що позивач проходив службу, отримував грошове забезпечення в УМВС України в Херсонській області та був звільнений з органів внутрішніх справ наказом начальника цього Управління від 06.11.2015 № 411о/с. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань УМВС України в Херсонській області (ідентифікаційний код 08592322) є юридичною особою, перебуває у стані припинення та на теперішній час не ліквідоване. Відповідач-1 вказує, що пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу ОВС" визначено, що виплата грошового забезпечення особам та начальницького складу ОВС, здійснюється в порядку, що затверджується МВС України. Відповідно до наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу ОВС" затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам начальницького і рядового складу ОВС. Згідно із п.п.1.5-1.6 вказаної Інструкції, підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення працівника на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення (окладів, надбавок, премій). Відповідач-1 звертає увагу, що грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується (виплачувалось) за місцем проходження служби в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу МВС на грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу ОВС. Враховуючи, що позивач не перебував у безпосередніх трудових (службових) відносинах з Міністерством внутрішніх справ України, а тому останнє, як окрема юридична особа, немає законних підстав, здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення. Крім того, вважає, що МВС України є неналежним відповідачем у справі, а позовні вимоги безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню в частині заявленої до Міністерства внутрішніх справ України.

06.12.2019 до суду від Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (відповідач-2) надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволені позовних вимог. Так, останній зазначає, що згідно п. 1.6 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України №499 від 21.12.2007, грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виплачується за місцем служби і виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом доходів і видатків органу, підрозділу. Таким чином, саме УДАІ УМВС України в Херсонській області є роботодавцем, в розумінні ст. 14 Податкового кодексу України, та повинно сплачувати грошове забезпечення в разі незаконного звільнення працівника УДАІ УМВС України в Херсонській області. Також, відповідач-2 вказує, що згідно довідки УМВС України в Херсонській області від 21.06.2016 року №674/10/01-2016, УДАІ УМВС в Херсонській області фінансово не підпорядковується УМВС України в Херсонській області, а згідно з інформацією з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців УДАІ УМВС України в Херсонській області є окремою юридичною особою. Відповідач-2 звертає увагу, що УДАІ УМВС України в Херсонській області є розпорядником коштів нижчого рівня, має право в межах покладених на нього завдань укладати договори, набувати майнових та особистих прав, нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем у судах України. Також, відповідно до п.70 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ №114 від 29.07.1991 року, звільнення осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу в запас і відставку провадиться: до полковника міліції, полковника внутрішньої служби включно - начальниками головних управлінь областей, м.Києві та Севастополі і рівними їм начальниками, яким таке право надано Міністром внутрішніх справ. Таким чином, на думку відповідача-2, в разі незаконного звільнення, грошове забезпечення сплачується установою, яка фінансується з державного бюджету для оплати заробітку, а саме УДАІ УМВС України в Херсонській області. Крім того, звертає увагу, що в мережі розпорядників та одержувачів коштів державного бюджету в 2014 році (за кодом відомчої класифікації видатків та кредитування бюджету (КВК) 100) Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Херсонській області було відсутнє. Відтак, Державна автомобільна інспекція УМВС України в Херсонській області фінансово УМВС України в Херсонській області не підпорядковувалося, що унеможливлює в разі наявності підстав для задоволення позову виконати рішення суду саме УМВС України в Херсонській області. З урахуванням того, що ОСОБА_1 проходив службу у Державтоінспекції, що має статус юридичної особи, то і грошове забезпечення, а також будь-які інші види забезпечення, йому нараховувалися та виплачувалися саме зазначеним органом, як податковим агентом згідно норм Податкового Кодексу України та як страхувальником, згідно Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Як висновок, УМВС України в Херсонській області не є суб`єктом владних повноважень, на яке покладено обов`язок щодо виплати грошового забезпечення працівникам Державтоінспекції.

06.12.2019 до суду від Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (відповідач-2) надійшло письмове пояснення, в якому останнє повідомило, що не має можливості виконати вимоги ухвали суду від 18.11.2019 щодо надання довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за вересень, жовтень 2015 року, оскільки позивач проходив службу в УДАІ УМВС України в Херсонській області, а воно фінансово не підпорядковувалося УМВС України в Херсонській області. Відтак, відповідач-2 не нараховував та не виплачував позивачу грошове забезпечення, що, в свою чергу, виключає можливість виготовлення ліквідаційною комісією УМВС України в Херсонській області згаданої довідки.

17.12.2019 до суду від Міністерства внутрішніх справ України (відповідач-1) надійшов супровідний лист з довідкою Департаменту юридичного забезпечення МВС України, в якій повідомлено, що в апараті Міністерства внутрішніх справ України ОСОБА_1 грошове забезпечення не нараховувалось та не виплачувалось.

Ухвалою від 15.01.2020 суд залучив до участі в розгляді справи в якості співвідповідача Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Херсонській області, вирішено здійснювати подальший розгляд адміністративної справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.02.2020 на 14 год. 00 хвилин.

05.02.2020 надійшла заява про збільшення позовних вимог та зобов`язання Управління МВС України в Херсонській області здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу по 01.01.2020 в сумі 394880 грн.

05.02.2020 УДАІ УМВС України в Херсонській області надало суду довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 .

Підготовче засідання 10.02.2020 проведено в письмовому провадженні та було відкладено на 17.02.2020.

В судове засідання 17.02.2020 прибули представник позивача та представник ГУМВС в Херсонській області, ГУ Нацполіції в Херсонській області.

Представник залученого співвідповідача - Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Херсонській області не прибув в судове засідання, хоч його було повідомлено про день і час розгляду справи, шляхом надсилання ухвали суду та повістки з юридичною адресою: 73034, м. Херсон, пр. А. АДРЕСА_1 , 128.

Ухвалою від 18.02.2020 закрито підготовче провадження, вирішено подальший розгляд справи по суті продовжити в письмовому провадженні.

Від Головного управління Національної поліції в Херсонській області та Управління ДАІ УМВС України в Херсонській області на адресу суду жодних заперечень чи будь-яких інших документів на висвітлення правової позиції не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 15.08.2005.

Наказом УМВС України в Херсонській області від 06.11.2015 за № 411о/с, згідно з пунктами 10 та 11 Розділу ХІ Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, ОСОБА_1 звільнено у запас Збройних Сил України за п.64 "г" (через скорочення штатів) з посади інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного поста № 3 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів та забезпечення супроводження УМВС (м. Херсон).

Не погоджуючись із звільненням, в грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи постановою від 21.04.2016 частково позов, виходив з того, що висновки управління МВС у Херсонській області, щодо відсутності у позивача бажання проходити службу в органах поліції ґрунтуються лише на формальній констатації факту відсутності його рапорту про звільнення в зв`язку із переходом на службу в поліцію. Звільненню має передувати процедура атестації працівника, як це передбачено п.47 Положення №114 та п.1 Інструкції про порядок проведення атестування особового складу органів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України від 22.03.2005р. №181, з метою встановлення можливості подальшого використання на службі. Проте, звільненню позивача не передувало проведення атестації, жодної посади для подальшого проходження служби йому не було запропоновано. Відтак, УМВС у Херсонській області належним чином не була з`ясована можливість використання позивача для подальшого проходження служби. Щодо стягнення з УМВС України в Херсонській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу, то суд зазначив, що надана УМВС України в Херсонській області довідка №195 від 21.04.2016р. про грошове забезпечення за 2015р., що видана ОСОБА_1 не дає можливості суду здійснити передбачений розрахунок самостійно, оскільки в даній інформації не міститься детальний розрахунок заробітної плати за два місяці, які передували звільненню, а відповідач так і не надав суду дану інформацію. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу, починаючи із 06.11.2015 по день поновлення на роботі, відповідно, позовні вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню. Вимога позивача про поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора дорожньо-патрульної служби взводу з обслуговування стаціонарного посту №3 батальйону дорожньо-патрульної служби ДАІ з обслуговування стаціонарних постів забезпечення супроводження УМВС (м.Херсон) з 06.11.2015 не підлягає задоволенню, оскільки УМВС України в Херсонській області ліквідовано, а його повноваження передані Головному управлінню Національної поліції України в Херсонській області.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції у постанові від 21.09.2016 виходив з того, що, в даному випадку матеріали справи не містять документальних доказів подання позивачем заяви (рапорту) з приводу бажання бути прийнятим на службу до поліції. А відтак, колегія суддів дійшла висновку, що звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ згідно п.64 «г» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114, за скороченням штатів у зв`язку з відсутністю бажання останнього на проходження служби в органах Національної поліції, є обґрунтованим.

Скасовуючи та направляючи на новий розгляд справу в частині зобов`язання Управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд касаційної інстанції у постанові від 12.09.2019 щодо позовних вимог про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, зауважив, зокрема, наступне.

"Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 14.01.2014 по справі № 21-395а13, суд, ухвалюючи рішення про поновлення на роботі, має вирішити питання про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визначивши при цьому розмір такого заробітку за правилами, закріпленими у Порядку.

Водночас, суд першої інстанції, скасовуючи наказ в частині звільнення позивача із займаної посади, зобов`язав ГУМВС в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу без визначення його конкретного розміру, з причин неможливості суду здійснити передбачений розрахунок самостійно, оскільки в поданій відповідачем-2 довідці про грошове забезпечення позивача, не міститься детальний розрахунок заробітної плати за два місяці, які передували звільненню.

З огляду на процесуальну обмеженість Суду у збиранні чи прийомі до розгляду нових доказів, визначену частиною 2 статтею 341 КАС України, а також наділення суду першої інстанції процесуальним правом щодо збору доказів, передбаченого ч. 5 ст. 71 КАС України (в редакції на час розгляду справи судом першої інстанції), з метою встановлення дійсних фактичних обставин справи, Суд приходить до висновку про необхідність направлення справи до суду першої інстанції у вказаній частині на новий розгляд."

На час розгляду справи доказів поновлення позивача на посаді суду не надано.

Надаючи правову оцінку вищевикладеному, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку".

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Вирішуючи питання про порядок нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, а це період з 06.11.2015 по 11.03.2020 (день прийняття рішення судом), суд виходить з наступного.

Так, відповідно ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок № 100).

Дія постанови Кабінету міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" поширюється на підприємства, установи і організації усіх форм власності (п. 2 Постанови), а затверджений нею порядок застосовується в усіх випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати (ст. 1 Порядку № 100).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Згідно з абз.1 п.8 розділу IV вказаного Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Крім того, положеннями розділу III Порядку передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року №6-648цс15.

З огляду на викладене, та враховуючи змінний характер служби позивача, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час прогулу суд виходить з календарних днів за цей період.

Так, відповідно до довідки ліквідаційної комісії УДАІ УМВС України в Херсонській області від 03.02.2020 № 1 грошове забезпечення ОСОБА_1 за вересень 2015 року склало 3687 грн. 73 коп., за жовтень 2015 року - 5047 грн. 58 коп., усього 8735 грн. 31 коп. Доводи позивача про необхідність взяття для розрахунку середнього заробітку розміру грошового забезпечення за період листопад 2015 року - 2019 роки суд вважає безпідставними, оскільки позивача було звільнено 06.11.2015, а відповідно до п.2 Порядку № 100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи.

Тому середньоденний заробіток позивача становить 143 грн. 20 коп. (без відрахування обов`язкових платежів до бюджету), виходячи з розрахунку 8735 грн. 31 коп. : 61 календарний день = 143 грн. 20 коп.

Період вимушеного прогулу становить з 07.11.2015 по 11.03.2020 - 1587 календарних дня. Отже, втрачений заробіток позивача за час вимушеного прогулу становить 143 грн. 20 коп. х 1587 дн.= 227258 грн. 40 коп.

Оскільки справляння і сплата податків та інших обов`язкових платежів до бюджету з громадян є обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Що стосується суб`єкта владних повноважень, який повинен виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, то суд вважає, що таким є орган, який виплачував ОСОБА_1 грошове забезпечення до його звільнення, за місцем проходження служби. Таким роботодавцем є Управління Державної автомобільної інспекції України в Херсонській області, яке хоч і знаходиться в стані припинення. але не є ліквідованим на час розгляду справи, а тому не позбавлено правосуб`єктності (правоздатності та дієздатності) вчиняти дії, спрямовані на забезпечення прав та інтересів своїх працівників. Згідно з інформацією з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців УДАІ УМВС України в Херсонській області є окремою юридичною особою.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу ОВС" визначено, що виплата грошового забезпечення особам та начальницького складу ОВС, здійснюється в порядку, що затверджується МВС України. Відповідно до наказу МВС України від 31.12.2007 № 499 "Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу ОВС" затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам начальницького і рядового складу ОВС, п.п.1.5-1.6 якої передбачено, що підставою для виплати грошового забезпечення є наказ начальника органу внутрішніх справ про призначення працівника на штатну посаду, яка входить у його номенклатуру або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу та встановлення конкретного розміру основних та додаткових видів грошового забезпечення (окладів, надбавок, премій).

Суд приймає до уваги, що відповідачем-4 не спростовані доводи представника УМВС в Херсонській області про те, що УДАІ УМВС в Херсонській області фінансово не підпорядковується УМВС України в Херсонській області, а також, що УДАІ УМВС України в Херсонській області є розпорядником коштів нижчого рівня, має право в межах покладених на нього завдань укладати договори, набувати майнових та особистих прав, нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем у судах України.

Суд вважає обгрунтованим стягнення з УДАІ України в Херсонській області на користь позивача 227258 грн. 40 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 07.11.2015 по 11.03.2020.

Згідно з ст.ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих обставин суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Херсонській області (код ЄДР 23312149, просп. Сенявіна, 128, м. Херсон) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП 227258 грн. 40 коп. (двісті двадцять сім тисяч двісті п`ятдесят вісім гривень 40 копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з відрахуванням податків та обов`язкових зборів до бюджету.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання судового рішення, при цьому апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Хом`якова В.В.

кат. 106030000