Справа № 201/282/20
Суддя: Федоріщев С. С.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/282/20
Провадження № 2-а/201/51/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Федоріщева С.С.,

при секретарі - Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Гаврика Дмитра Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 14 січня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Гаврика Дмитра Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування доводів позову ОСОБА_1 вказує на те, що постанова є незаконною, такою, що не відповідає вимогам КУпАП. Позивач стверджує, що він правил дорожнього руху не порушував, тому просить позов задовольнити.

Позивач надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належим чином. Від представника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції до суду надійшли пояснення на позовну заяву, в яких останній просив залучити до участі у справі в якості третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки оскаржувана постанова винесена інспектором правомірно та розглянути справу без його участі.

Суд дослідивши письмові докази, оглянувши відео фіксування правопорушення на приладі TruCam та фотографію (скриншот кадру) з вказаного приладу, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

03 січня 2020 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді адміністративного стягнення - штрафу в дохід держави в розмірі 255,00 грн. Посадовою особою УПП в Дніпропетровській області - інспектором рядовим поліції Гавриком Д.В. встановлено, що ОСОБА_1 03 січня 2020 року о 13:29:28 год., на вул. Набережна Перемоги, 33А у м. Дніпро, керував транспортним засобом Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 , зі швидкістю 79 км/год при цьому перевищив максимальне обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год, швидкість руху зафіксовано вимірювалась приладом TruCam 000657, чим порушив п.12.4 ПДР - перевищення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год), чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України, про що зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1933133 від 03 січня 2020 року.

В судовому засіданні оглянуто скріншот з кадру приладу відеофайлу, що надає можливість встановити, що автомобіль з державним номерним знаком транспортного засобу НОМЕР_1 , рухався зі швідкістю 79 км/год.

Даючи оцінку оскаржуваній постанові суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч. 2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідальність за вказане порушення передбачена ч.1 статті 122 КУпАП.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (частина 3 статті 77 КАС України).

На підтвердження правомірності прийнятого рішення відповідачем надано до суду відеозапис та автоматичний скриншот кадру відеозапису, з якого вбачається, що дійсно 03 січня 2020 року позивач керував транспортним засобом Mazda CX-5, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Набережній Перемоги, 33А у м. Дніпро ( зафіксовано широта та довгота) зі швидкістю 79 км/год. на ділянці дороги де дозволена швидкість 50 км/год.

Отже, наданий відповідачем відеоматеріал та фотокадр є належними та допустимим доказом, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, обставини якого викладені в постанові від 03 січня 2020 року серії ЕАК №1933133.

Щодо правових підстав застосування відповідачем лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 суд вважає за необхідне зазначити таке.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197 -12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08.02.2016 № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17855, виданого ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 19 грудня 2019 року та чинного до 19 грудня 2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС001005 виробник Laser Technology Inc., США, є придатним до застосування.

При цьому, можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc., США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року №04/02/03-3008.

Зазначені в експертному висновку властивості алгоритму, унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС000657 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Зважаючи, що згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - TruCAM LTI 20/20 № ТС000657, спроможний робити лазерну фіксацію в автоматичному режимі, тому його показники можливо розцінювати, як беззастережний доказ по справі.

Використання TruCAM LTI 20/20 № ТС000657 також передбачено у ручному режимі, похибка в діапазоні від 2 км/год до200 км/год +-2%.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийняття відповідачем постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ЕАК №1933133 від 03 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до положень ст.139 КАС України судові витрати покладаються на рахунок Державного бюджету України.

Щодо клопотання представника УПП у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки Гаврик Д.В. є співробітником УПП у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції та оскаржуються його дії при виконанні службових повноважень, у зв`язку із чим не потребує додаткового залучення УПП до участі у справі.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Гаврика Дмитра Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Федоріщев