Справа № 620/3139/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3139/19
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року, суддя Лобан Д.В., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Департамент соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Чернігівської обласної державної адміністрації щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту його участі у ядерних випробуваннях; зобов`язати Чернігівську обласну державну адміністрацію повторно розглянули заяву ОСОБА_1 про встановлення факту його участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї та прийняти рішення з урахуванням висновків суду; зобов`язати Чернігівську обласну державу адміністрацію запросити повноважного представника Міністерства оборони України, який володіє необхідною документацією та відповідними повноваженнями щодо переліку посад, пов`язаних з роботою з ядерними боєприпасами та ОСОБА_1 на засідання комісії зі спірних питань встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведення регламентних робіт.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що неналежний розгляд заяви комісією у встановленні факту його участі позивача у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт є протиправним.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позива звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до голови Городнянської районної держави адміністрації із заявою, в якій просив здійснити подання до Чернігівської обласної державної адміністрації з метою винесення питання щодо встановлення факту участі позивача у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї на розгляд комісії зі спірних питань встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведення регламентних робіт, яка утворюється у порядку встановленому п. 7 Порядку віднесення громадян із числа тих, хто приймав участь у навчаннях із застосуванням ядерної зброї до відповідних категорій, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до постанови КМУ № 61 від 02.12.1992 року (зі змінами та доповненнями) (а.с. 13-14).

У вказаному вище зверненні позивач просив запросити його на розгляд комісії, попередивши про дату її проведення завчасно.

Листом заступника голови Городнянської районної державної адміністрації Тетяни Захарченко за вих. № 01-32/646 від 11.09.2019 року позивача було проінформовано про розгляд його звернення та додано лист заступника директора Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації № 10-14/6399 від 04 вересня 2019 року з витягом з протоколу № 3 засідання комісії від 04 вересня 2019 року, відповідно до якого, позивачу було відмовлено у встановленні факту участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї через відсутність підтверджуючих документів, передбачених п. 7 Порядку віднесення громадян із числа тих, хто брали участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведення регламентних робіт, або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 02.12.1992 року № 674 (а.с. 19, 20, 21-22).

Вважаючи, що при прийняті рішення № 3 члени комісії не в повній мірі дослідили всі обставини справи, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія судді зазначає наступне.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст.14 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» громадяни, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, належать до категорії 1, 2, або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Порядок визначення цих категорій встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 1992 року N 674 затверджено Порядок віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Порядок № 674).

Згідно з пунктом 2 Порядку 674 громадяни із числа тих, які брали участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, відносяться:

до категорії 1 - інваліди з числа учасників ліквідації ядерних аварій, ядерних випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з відповідною аварією, випробуванням або військовим навчанням, а також хворі на променеву хворобу внаслідок участі у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт;

до категорії 2 - учасники випробувань ядерної зброї в атмосфері, бойових радіоактивних речовин і учасники військових навчань із застосуванням такої зброї та ліквідації наслідків ядерних аварій;

до категорії 3 - особи, які складали ядерні заряди і здійснювали на них регламентні роботи для проведення відповідних випробувань і військових навчань, брали участь у підземних випробуваннях ядерної зброї, а також ті, які переопромінились при охороні ядерних полігонів під час випробувань (якщо їх не віднесено до категорії 1).

Зазначеним вище громадянам видаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідної категорії на підставі таких документів(п. 4 Порядку 674):

1) довідки, що підтверджує участь у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, виданої відповідною військовою частиною або архівною установою держави, на території якої проводились ядерні випробування, військові навчання із застосуванням ядерної зброї, ліквідація ядерних аварій;

2) військового квитка (за необхідності);

3)завіреного в установленому порядку витягу з особової справи військовослужбовця (за необхідності).

Інвалідам і хворим на променеву хворобу із числа таких осіб посвідчення видаються на підставі довідки, зазначеної в підпункті 1 цього пункту, висновку міжвідомчої експертної ради про причинний зв`язок інвалідності чи захворювання з ядерною аварією, ядерними випробуваннями або військовими навчаннями із застосуванням ядерної зброї, складанням ядерних зарядів та проведенням на них регламентних робіт і довідки медико-соціальної експертної комісії.

Видача посвідчень, провадиться Радою Міністрів Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання.

Згідно з статтею 6, пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України Про місцеві державні адміністрації, статті 14 Закону, п. 7 Порядку, розпорядженням голови Чернігівської обласної державної адміністрації № 645 від 05.12.2017 року (далі - Розпорядження 645) було утворено комісію з вирішення спірних питань щодо встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт (далі - Комісія) (копія додається).

З матеріалів справи вбачається, що подання Городнянської районної державної адміністрації з доданими до нього документами, що надійшло до Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації 19.08.2019, було внесено на розгляд засідання Комісії (а.с. 78).

04.09.2019 року Комісією прийнято рішення, оформлено Протоколом №3 від 04 вересня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у встановленні факту участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї через відсутність підтверджуючих документів, передбачених п. 7 Порядку віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.12.1992 року №674 (а.с. 79-80).

Отже, Чернігівською обласною державною адміністрацією винесено подання Городнянської районної державної адміністрації на розгляд комісії та подані документи було розглянуто комісією, тому як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем вчинено всі передбачені чинним законодавством дії щодо вирішення питання про встановлення факту участі ОСОБА_1 у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таким чином, оскільки Комісією прийнято рішення про відмову у встановленні факту участі ОСОБА_1 у ядерних випробуваннях, тому позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Чернігівської обласної державної адміністрації щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Спірні питання встановлення факту участі громадян у ліквідації ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт розглядаються комісіями при Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київській та Севастопольській міських державних адміністраціях на підставі довідок та інших документів, що засвідчують факт участі у ліквідації ядерних аварій, ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт і письмових підтверджень осіб, які брали участь у ліквідації тих самих ядерних аварій, у тих самих випробуваннях, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт (за необхідності) ( п. 7 Порядку 674).

Таким чином, для встановлення факту участі особи у військових навчаннях з ядерною зброєю, або обслуговування ядерної зброї, а також для встановлення статусу особи, постраждалої від Чорнобильської катастрофи категорії 3 необхідно надати перелік документів, що підтверджують факт того, що особа приймала участь у таких заходах.

Як убачається з матеріалів справи, архівною довідкою, яка видана Федеральною державною фінансовою установою Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації 04.10.2017 року № 4/35804, та яка була додана до подання Городнянської районної державної адміністрації, не було підтверджено факт участі ОСОБА_1 у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт.

Вказана довідка містить лише інформацію про проходження служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 з 26.01.1978 року по 22.10.1982 року на посаді старшого механіка групи обслуговування, начальника групи ВОС, у військовому званні «прапорщик» і отримав відповідне грошове забезпечення, що враховується при нарахуванні пенсії.

У довідці також зазначено, що у наказах командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 за 1978-1982 рр. до якого виду робіт залучався особовий склад частини (в т.ч. ОСОБА_1 ) немає (копія додається).

Інша архівна довідка, яка видана Федеральною державною фінансовою установи Центральний архів Міністерства оборони Російської Федерації від 25.01.2013 року №4/267792, та яка була додана позивачем до позовної заяви, не містить жодних фактів, які б вказували на те, що позивач брав участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї (копія додається).

Крім того, у послужному списку, доданому до позовної заяви, зазначено лише період проходження військової служби, посаду та військову частину.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що документи додані позивачем до подання Городнянської районної державної адміністрації не засвідчує факт участі ОСОБА_1 у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, письмових підтверджень осіб, які брали участь у тих самих військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, також не подано.

Таким чином, без наявності відповідних документів, що засвідчують факт участі (довідок, інших документів і письмових підтверджень осіб), встановити факт участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї неможливо.

Позовна вимога про зобов`язання Чернігівську обласну державну адміністрацію повторно розглянули заяву ОСОБА_1 про встановлення факту його участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї та прийняти рішення з урахуванням висновків суду також не підлягає задоволенню, оскільки Порядком № 674 не передбачений повторний розгляд питання про встановлення відповідного факту на засіданні Комісії після прийняття нею рішення з цього питання та вказаною Комісіє вже було прийнято рішення про відмову у встановленні факту участі ОСОБА_1 у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Посилання апелянта на порушення, на його думку, порядку проведення засідання Комісії (у зв`язку із тим фактом, що позивача не було викликано на засідання) не спростовує висновків та правомірності прийнятого рішення, адже Порядком віднесення громадян із числа тих, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт або постраждали за інших обставин від радіаційного опромінення не з власної вини, до відповідних категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 1992 року N 674, обов`язкової участі заявника не передбачено.

Щодо участі у засіданні Комісії представника Міністерства оборони України, колегія суддів зазначає, що обласна державна адміністрація не наділена повноваженнями щодо запрошення представника Міністерства оборони України для участі у засіданні комісії та участь такого представника у засіданні Комісії чинне законодавство не передбачає.

Отже, обласна державна адміністрація при розгляді питання про встановлення факту участі позивача у тих самих військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї діяла виключно в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Разом з тим, матеріали справи савідчать, що питання щодо встановлення факту участі ОСОБА_1 у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї вже виносилось на розгляд на засіданні комісії 19 березня 2018 року на виконання постанови Городнянського районного суду Чернігівської області від 14 листопада 2017 року, залишеної без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2018 року по справі № 732/1465/17.

Позивачем не було надано жодних підтверджуючих документів, що засвідчують факт його участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, тому 19.03.2018 вищезазначеною комісією було ухвалено рішення про відмову ОСОБА_1 у встановленні факту участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї через відсутність підтверджуючих документів, передбачених п.7 Порядку, оформлено протоколом №1 від 19 березня 2018 року (а.с. 83-85).

Вищезазначене рішення комісії було оскаржено позиваче у судовому порядку.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.08.2018 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 року по справі №825/2032/18, ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні позовних вимог (а.с. 86-90, 91-95).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Судя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.