Справа № 480/363/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.Справа № 480/363/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

спеціаліста ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції із Сумським окружним адміністративним судом та Охтирським міськрайонним судом Сумської області у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, повний текст складено 11.10.19 року по справі № 480/363/19

за позовом ОСОБА_2

до Головного управління Національної поліції України в Сумській області

про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_2 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа - начальник Головного управління Національної поліції в Сумській області Лушпієнко Микола Миколайович, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

-скасувати наказ Головного Управління національної поліції в Сумській області № 1 о/с від 02.01.2019 про звільнення зі служби відповідно до пункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліцію звільнено зі служби старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , слідчого слідчого відділення Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;

- поновити ОСОБА_2 на посаді слідчого слідчого відділення Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з 02 січня 2019 року;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу з урахуванням підвищеного грошового забезпечення за період з 02.01.2019 до прийняття судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що оскаржуваний наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області "По особовому складу" від 02.01.2019 № 1 прийнятий на виконання дисциплінарного наказу Головного Управління національної поліції в Сумській області від 17.12.2018 № 2331, яким за порушення службової дисципліни, що виразилася у ігноруванні завдань та обов`язків визначених посадовою інструкцією, Присяги працівника поліції, невиконання вимог частини 1, 2, 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ст. 3, пунктів 1. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, ігнорування вимог ст. 2. ч.ч. 1, 2 ст. 9. ч. 4 ст. 38, ч. 2 ст. 40 ч.ч. 1, ст. 91. ч. 1 ст. 92, ч. 1, 2 ст. 93 КПК України, п.п. 1, 2, 6 ч. 3 розділу VI Положення про органи досудового розслідування Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 06.b7.2017 № 570, у частині неналежного виконання завдань кримінального провадження, що виразилося у неповноті проведених заходів, не повному дослідженні обставин кримінального провадження під час здійснення досудового розслідування у кримінальних провадженнях №№ 0000066, 0000204, 0000031, 0000130, 0000137, 20000020, 0000202, 0000225, 0000132, 0000173, недотриманні вимог КПК України та інших законодавчих актів під час здійснення досудового розслідування, незастосуванні всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, неналежному здійсненні доказування у вказаних вище кримінальних провадженнях, вчиненні дій, які ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Звертає увагу на те, що вказаний дисциплінарний наказ був ним оскаржений та скасований в судовому порядку. Крім того, вказав на те, що не допускав грубих порушень вищевказаних вимог законодавства, оскільки не був головним слідчим по перевірених кримінальних провадженнях та вчиняв усі дії, на які були вказівки старшого слідчого по кримінальному провадженню, так як відповідно до перевірених кримінальних проваджень, старший слідчий призначений відповідно до вимог чинного КПК України, а саме п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України, вчиняє всі дії направлені на повне та об`єктивне досудове розслідування певного кримінального провадження. Зауважив, що на момент проведення службового розслідування 11.12.2018 ОСОБА_2 не мав непогашених дисциплінарних стягнень. Таким чином, вважає позовні вимоги такими, що мають бути задоволені.

01 жовтня 2019 року рішенням Сумського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_2 до ГУ Національної поліції в Сумській області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку задоволено частково.

Скасовано наказ ГУ національної поліції в Сумській області "По особовому складу" від 02.01.2019 № 1 о/с в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 ЗУ Про національну поліцію старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , слідчого слідчого відділення Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді слідчого слідчого відділення Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з 02 січня 2019 року.

Стягнуто з ГУ Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 90 870 грн. 78 коп.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді слідчого слідчого відділення Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУ Національної поліції в Сумській області з 02 січня 2019 року та стягнення на його користь з Головного управління Національної поліції в Сумській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10152 грн. 32 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в зазначеній частині, відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Вказав на встановлення обставин порушення позивачем службової дисципліни. Стверджує, що наказ ГУНП № 1 о/с від 02.01.2019 прийнятий: начальником ГУНП в Сумський області в межах повноважень наданих останньому чинним законодавством України; начальником ГУНП в Сумський області з використанням повноважень, з метою, з якою це повноваження надано, оскільки Положенням про ГУНП в Сумський області надано право начальнику підписувати накази Головного управління; обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; з дотриманням принципу рівності перед законом, пропорційно до вчиненого дисциплінарного проступку, з урахуванням права особи на учать у процесі прийняття рішення. Вказав на те, що ОСОБА_3 під час проведення службового розслідування законом було надано можливість: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються, подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою. Жодного рапорту (заяви) з приводу оскарження дій дисциплінарної комісії Гетьманом О ОСОБА_4 В. подано не було. Звертає увагу на те, що наказ прийнятий своєчасно, тобто протягом розумного строку, строку встановленого чинним законодавством. 13.11.2018 видано наказ ГУНП № 1413 Про призначення та проведення службового розслідування. 11.12.2018 затверджено висновок службового розслідування. 17.12.2018 видано Наказ ГУНП № 2331 Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських Краснопільського відділення поліції Охтирського ВП ГУНП в Сумській області. 20.12.2018 вказаний наказ доведено під особистий підпис позивачу. 02.01.2019 виданий наказ ГУНП № 1 о/с від 02.01.2019. Отже, посилаючись на викладені доводи вважає наказ ГУНП № 1 о/с від 02.01.2019 законним, обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню, а у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

22 січня 2020 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду зупинено провадження у справі № 480/363/19 за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року по справі № 480/363/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Сумській області про скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 480/4809/18.

17 лютого 2020 року ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду поновлено провадження у справі № 480/363/19 за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року по справі № 480/363/19 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції України в Сумській області про перерахунок пенсії.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач та його представник, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції в частині задоволених позовних вимог норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити ц повному обсязі, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що з листопада 2015 року ОСОБА_2 проходив службу в органах Національної поліції на посадах оперуповноваженого Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУ НП в Сумській області, оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУ НП в Сумській області, а з 14.06.2017 на посаді слідчого слідчого відділення Краснопільського ВП Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області.

Під час проходження служби позивачем, у зв`язку з розслідуванням слідчим відділом УСБУ в Сумській області кримінального провадження № 0000100, відкритого за фактом вимагання та отримання слідчими слідчого відділення Краснопільського ВП неправомірної вигоди від громадянина Д за не притягнення до кримінальної відповідальності малолітнього сина останнього, Наказом ГУ НП в Сумській області № 858 від 06.07.2018 було призначено службове розслідування (а.с. 55).

За результатами вказаного службового розслідування, 08.08.2018 складений висновок (а.с. 56-61), відповідно до якого, відомості щодо можливої причетності окремих поліцейських Краснопільського ВП до вчинення кримінального правопорушення, не вдалося ні підтвердити, ні спростувати.

Одночасно, у разі встановлення під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000100 в діях окремих поліцейських Краснопільського ВП складу кримінального правопорушення та доведення їх вини, запропоновано прийняти рішення про подальше проходження ними служби в поліції згідно з п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію.

В листопаді 2018 року, в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000100, слідчим слідчого відділу Управління СБУ в Сумській області Колесником І.І., позивачу вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України.

З метою встановлення причин та умов, що сприяли надзвичайній події (вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення), Наказом ГУ НП в Сумській області № 1413 від 13.11.2018 призначено службове розслідування (а.с. 28).

За результатами службового розслідування 11.12.2018 складений висновок (а.с. 29-42), згідно з яким, за порушення службової дисципліни, що виразилося в ігноруванні завдань та обов`язків визначених посадовою інструкцією, Присяги працівника поліції, невиконанні вимог частин 1, 2, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статті 3, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію, ігноруванні вимог статті 2, частин 1, 2 статті 9 частини 4 статті 38, частини 2 статті 40, частин 1, 2 статті 91, частини 1 статті 92, частин 1, 2 статті 93 Кримінального процесуального кодексу України, внаслідок не проведення всіх заходів та неповного дослідження обставин під час здійснення досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №№ 80000066, 0000204, 0000031, 0000130, 0000137, 20000020, 0000202, 0000225, 0000132, 0000173, незастосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності вказаних розслідувань, а також у зв`язку з вчиненням дій, які ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, зокрема, через вручення повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, запропоновано застосувати до ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі висновків службового розслідування, 17.12.2018 ГУ НП в Сумській області прийнятий наказ № 2331 про застосування, зокрема, до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 48-53).

Наказом ГУ НП в Сумській області "По особовому складу" від 02.01.2019 № 1 о/с відповідно до пункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 7 Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , слідчого слідчого відділення Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, з 02 січня 2019 року. Підстава: наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 17.12.2018 № 2331 (а.с. 27).

Не погодившись із таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з урахуванням підвищеного грошового забезпечення, суд першої інстанції виходив з відсутності доказів того, що в період з 02.01.2019 по 01.10.2019 структура грошового забезпечення поліцейських Головного управління Національної поліції в Сумській області була змінена, а посадові оклади підвищено, а рівень граничного розміру грошового забезпечення для поліцейських, на який посилається позивач, носить рекомендаційний характер та забезпечується лише за умови збільшення видатків на преміювання, без зміни складових грошового забезпечення, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України № 988 від 11.11.2015 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції. Рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині скасування наказу ГУ Національної поліції в Сумській області "По особовому складу" від 02.01.2019 № 1 о/с в частині звільнення зі служби в поліції відповідно до пункту 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 ЗУ Про національну поліцію старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , слідчого слідчого відділення Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, поновлення ОСОБА_2 на посаді слідчого слідчого відділення Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з 02 січня 2019 року, стягнення з ГУ Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 90 870 грн. 78 коп. та допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді слідчого слідчого відділення Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції ГУ Національної поліції в Сумській області з 02 січня 2019 року та стягнення на його користь з Головного управління Національної поліції в Сумській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 10152 грн. 32 коп., суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості, а також того, що наказ Головного Управління національної поліції в Сумській області "По особовому складу" від 02.01.2019 № 1 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції прийнятий на виконання та на підставі протиправного наказу Головного Управління національної поліції в Сумській області від 18.12.2018 № 2331.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, визначаються Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію».

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

На виконання статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», окрім іншого, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції, службовою дисципліною є дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції).

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також вчинення дій, що підривають авторитет поліції, визнається дисциплінарним проступком.

Згідно з частинами першою, другою статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Частина третя статті 13 цього Статуту встановлює види дисциплінарних стягнень, а саме: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Приписами статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції визначено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків, проводиться службове розслідування.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень врегульований статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції.

Так, частини перша та друга цієї статті визначають, що за результатами службового розслідування складається висновок, який підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування та у якому зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини третьої статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з частинами сьомою та восьмою статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що за порушення службової дисципліни до поліцейського може бути застосований один із визначених видів дисциплінарного стягнення, в тому числі і звільнення зі служби в поліції. Втім, застосування стягнення можливе лише в тому разі, коли порушення службової дисципліни сталося внаслідок винної протиправної поведінки поліцейського, яка належним чином доведена та підтверджена відповідними достатніми доказами.

Обираючи вид дисциплінарного стягнення, який має бути застосований, керівник порушника зобов`язаний враховувати, зокрема, характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, наявність та ступінь вини порушника. Фактично, при обранні виду дисциплінарного стягнення має дотримуватись принцип пропорційності, тобто, справедливий баланс між тяжкістю проступку, вчиненого внаслідок доведеної винної протиправної поведінки порушника, негативними наслідками, до яких призвела чи може призвести така поведінка з одного боку, та суворістю покарання за вчинений проступок, глибиною необхідного втручання у права порушника, необхідних для досягнення мети застосування стягнення, з другого боку.

При цьому, згідно із ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом спору у справі, що розглядається є правомірність наказу Головного Управління Національної поліції в Сумській області № 1 о/с від 02.01.2019 про звільнення його зі служби, який прийнятий на підставі наказу Головного Управління Національної поліції в Сумській області від 17.12.2018 № 2331.

Предметом спору у справі № 480/4809/18 є правомірність наказу Головного Управління національної поліції в Сумській області від 17.12.2018 № 2331.

Так, колегія суддів зауважує, що справи № 480/363/19 та № 480/4809/18 є пов`язаними між собою, з огляду на те, що наказ ГУ НП в Сумській області "По особовому складу" від 02.01.2019 № 1 о/с по суті є формальною реалізацією пункту 1 наказу ГУ НП в Сумській області "Про застосування дисциплінарного стягнення до окремих поліцейських Краснопільського відділення поліції Охтирського ВП ГУНП в Сумській області" від 18.12.2018 № 2331, оскільки прийнятий з метою виконання дисциплінарного стягнення, накладеного на позивача пунктом 1 наказу ГУ НП в Сумській області від 18.12.2018 № 2331.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 по справі № 480/4809/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02.09.2019, а також постановою Верховного Суду від 29.01.2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа начальник Головного управління Національної поліції в Сумській області Лушпієнко М.М., про визнання протиправним та скасування наказу задоволено. Визнано протиправним та скасовано Наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області № 2331 від 17.12.2018 в частині застосування до ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції (а.с. 82-86, 116-119).

У вищевказаному рішенні суд дійшов висновку, що твердження ГУ НП в Сумській області про неналежне виконання ОСОБА_2 своїх посадових обов`язків під час здійснення досудового розслідування по кримінальним провадженням №№ 80000066, 0000204, 0000031, 0000130, 0000137, 20000020, 0000202, 0000225, 0000132, 0000173 є недоведеним, у зв`язку з чим, ця обставина не може свідчити про порушення службової дисципліни та бути підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

На переконання суду у рішенні по справі від 02.05.2019 по справі № 480/4809/18, сам факт вручення позивачу Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не може бути беззаперечним та достатнім доказом вчинення порушення яке інкримінується, а також не може свідчити про недотримання посадової інструкції, зобов`язань поліцейських про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України Про запобігання корупції, Правил етичної поведінки поліцейських та, як наслідок, порушення службової дисципліни.

Також, у згаданому рішенні суд зазначив, що відповідач не мав погодження первинної профспілкової організації на звільнення ОСОБА_2 та, як наслідок правових підстав для його звільнення.

Отже, за наведених обставин, у рішенні від 02.05.2019 по справі № 480/4809/18 суд дійшов висновку про недоведеність вчинення позивачем дисциплінарного проступку та наявність підстав для застосування такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби в поліції.

Оскільки рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 по справі № 480/4809/18 встановлено відсутність підстав для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, та, як наслідок, протиправність наказу про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, вказані обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

Судом касаційної інстанції повністю підтримані зазначені висновки суду, зокрема, зазначено, що відсутні докази порушення ОСОБА_2 службової дисципліни та підстави для застосування дисциплінарного стягнення.

Таким чином, зазначені обставини встановлені рішеннями судів, в тому числі і касаційної інстанції та не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

З огляду на те, що наказ Головного Управління Національної поліції в Сумській області "По особовому складу" від 02.01.2019 № 1 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції прийнятий на виконання та на підставі протиправного наказу Головного Управління національної поліції в Сумській області від 18.12.2018 № 2331, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваний наказ, також, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо поновлення ОСОБА_5 на посаді слідчого відділення Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з 02 січня 2019 року, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно з ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Враховуючи наведене, колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначена позовна вимога також є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

У разі зміни структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівникам органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до актів законодавства період до зміни структури заробітної плати виключається з розрахункового періоду.

У разі коли зміна структури заробітної плати з одночасним підвищенням посадових окладів працівників органів державної влади та органів місцевого самоврядування відбулася у період, протягом якого за працівником зберігається середня заробітна плата, а також коли заробітна плата у розрахунковому періоді не зберігається, обчислення середньої заробітної плати провадиться з урахуванням виплат, передбачених працівникові згідно з умовами оплати праці, що встановлені після підвищення посадових окладів.

За приписами абзацу третього пункту 3 Порядку №100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

У пункті 6 Постанови Про практику застосування судами законодавства про оплату праці від 24.12.1999 №13 Пленуму Верховного Суду України зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Абзацом першим пункту 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Як встановлено із з довідки ГУНП в Сумській області від 07.02.2019 № 29/182 (а.с. 26), середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 складає 332,86 грн., середньомісячна - 10152, 32 грн.

Враховуючи, що кількість днів вимушеного прогулу (з 02.01.2019 по 01.10.2019) складає 273 дні, розмір середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу становить 90870,78 грн. (273*332,86 грн.).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 90870,78 грн.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач у спірних правовідносинах, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, з порушенням вимог ч.3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано належних доказів на обґрунтування правомірності прийнятого наказу Головного Управління національної поліції в Сумській області "По особовому складу" від 02.01.2019 № 1 о/с в частині звільнення позивача зі служби в поліції прийнятий на виконання, або відсутності підстав для поновлення ОСОБА_5 на посаді слідчого відділення Краснопільського відділення поліції Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з 02 січня 2019 року, чи стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 90870,78 грн.

Доводи апелянта про порушення позивачем службової дисципліни колегія суддів відхиляє з огляду на вищенаведені висновки та встановлені, зокрема, касаційним судом обставини, що не підлягають доказуванню.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року по справі № 480/363/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 11.03.2020 року