Справа № 237/5879/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року справа №237/5879/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 12 грудня 2019 р. (у повному обсязі складено 12 грудня 2019 року у м. Курахове) у справі № 237/5879/19 (головуючий І інстанції суддя Ліпчанський С.М.) за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою до Слобожанської митниці Держмитслужби (надалі - відповідач) про визнання протиправною постанови № 1449 80700/18 про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил від 25.09.2018 року та її скасування; закриття справи про порушення митних правил (а.с. 1-2).

Рішенням Мар`їнського районного суду Донецької області від 12 грудня 2019 р. у справі № 237/5879/19 скасовано постанову № 1449 80700/18 про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил від 25.09.2018 року за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та закрито справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 (а.с. 96-98).

Відповідач із таким судовим рішенням не погодився, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 90, 93, 95 Митного кодексу України позивач зобов`язаний був вивезти транспортний засіб за межі митної території України у строк до 29.01.2018 року. Статтею 470 Митного кодексу України передбачено відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України вчинення порушення митних правил, передбачених ст. 470 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третій осіб, що підтверджується відповідними документами не тягне за собою адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, відповідачем було направлено запити та отримано 27.04.2018 року відповіді, з яких встановлено, що позивач добровільно передав у розпорядження та користування транспортний засіб, якій перебував під митним контролем, іншій особі, зазначеними поясненнями спростовано факт незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, про який йшла мова в поясненнях позивача.

Таким чином, митницею було виявлено ознаки порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України в діях позивача 27.04.2018 року.

З урахуванням ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України могло бути накладено у строк до 27.10.2018 року. Таким чином, постанова від 25.09.2018 року прийнята у строки, встановлені законодавством.

Також апелянт звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 526 Митного кодексу України встановлює обов`язок органу доходів і зборів сповістити особу, що притягується до адміністративної відповідальності про дату, час розгляду справи саме за адресою її місця реєстрації.

Апелянт вказує, що ч. 8, 10 ст. 494 Митного кодексу України передбачено, що у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

При подачі заяви до Харківської митниці ДФС позивачем була вказана адреса м. Харків, пров. Шевченківський, 32, 63.

Таким чином, митниця належним чином виконала свій обов`язок з повідомлення особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності про дату та час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розгляд справи здійснено відповідно до ст. 311 КАС України.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, встановив наступне.

Згідно з базою даних ЄАІС ДФС автомобіль "BMW 525", реєстраційний номер НОМЕР_1 ) KFC026 був ввезений громадянином ОСОБА_1 19.01.2018 на митну територію України в зоні діяльності Волинської митниці ДФС в режимі транзит.

25 липня 2018 року головним державним інспектором відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС Чубенко Л.О. за ознаками ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України складено протокол про порушення митних правил № 1449/80700/18 позивачем. Примірник протоколу направлено поштою (а.с. 26-27).

25 вересня 2018 року відповідачем винесено постанову в справі про порушення митних правил № 1449 80700/18 про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. (а.с. 25).

Спірним у даній справі є правомірність винесення відповідачем постанови в справі про порушення митних правил № 1449 80700/18 від 25 веерсня 2018 року.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 70 Митного кодексу України встановлені види митних режимів, зокрема, транзит.

За положеннями статті 71 Митного кодексу України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом. Митний режим, у який поміщено товари, може бути змінено на інший, обраний декларантом відповідно до частини першої цієї статті, за умови дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, встановлених відповідно до закону для товарів, що поміщуються у такий інший митний режим.

Таким чином, вибір митного режиму, поміщення у митний режим та зміна митного режиму є виключним правом декларанта.

Як вбачається з матеріалів справи, при митному оформленні автомобіль BMW 525 реєстраційний номер НОМЕР_1 ) KFC026 був оформлений позивачем у режимі "транзит".

За приписами статті 90 Митного кодексу України, транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Частиною 1 ст. 93 Митного кодексу України передбачено, що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні:

1) перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання;

2) не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту;

3) бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, а в разі поміщення товарів на підставі документа, зазначеного у частині шостій статті 94 цього Кодексу, - до закінчення строку, визначеного відповідно до законодавства, яке встановлює основні засади організації та здійснення режиму спільного транзиту товарів;

4) мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Вимоги п. 3 ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України товари встановлюють, що транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими в орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 1 статті 95 Митного кодексу України встановлені такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Користування та розпорядження товарами, транспортними засобами комерційного призначення, які перебувають під митним контролем, забороняються, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (ч. 3 ст. 325 Митного кодексу України).

За змістом частини 1 статті 381 Митного кодексу України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

За приписами ст. 102 Митного кодексу України митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення. Митний режим транзиту також завершується поміщенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення в інший митний режим при дотриманні вимог, встановлених цим Кодексом. Для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України об`єктивною стороною порушенням митних правил є, зокрема, користування товарами, митне оформлення яких не закінчено, без дозволу органів доходів і зборів.

З аналізу вказаних норм вбачається обов`язок особи у визначений законодавством строк вивезти транспортний засіб, поміщений у митний режим транзит, за межі митної території України, а невиконання такого обов`язку є порушенням митних правил та тягне за собою адміністративну відповідальність.

У відповідності до норм Митного кодексу України транспортний засіб, яким 19.01.2018 року керував ОСОБА_1 , є товаром, митне оформлення якого не закінчено.

З урахуванням наведеного, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, а саме: неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, а саме, користування на митній території України вищевказаним транспортним засобом без дозволу органу доходів і зборів.

За визначенням ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В поясненнях від 07.02.2018 року позивач повідомив, що малознайомий чоловік на ім`я ОСОБА_2 , який переміщувався разом з ним 19.01.2018 року у якості пасажира у вказаному автомобілі під час в`їзду на територію України, силою заволодів автомобілем.

За вказаними обставинами ОСОБА_1 було направлено повідомлення до відповідача за фактом крадіжки автомобіля (а.с. 36).

Матеріалами справи підтверджено, що з метою перевірки дотримання позивачем строків доставки транспортного засобу, митницею направлено запит до Києво-Святошинського відділу поліції від 07.03.2018 року з проханням надати інформацію щодо стану кримінального провадження, а саме: чи доведено факт викрадення транспортного засобу/злочинних дій третіх осіб або це може кваліфікуватись митницею як звичайний факт перевищення, встановленого строку транзитного переміщення.

27.04.2018 року митницею отримано відповідь Київо-Святошинського відділу поліції ГУНП у Київській області від 17.04.2018 року на вказаний вище запит митниці, яким направлено до митниці матеріали висновку по заяві ОСОБА_1 , у тому числі пояснення позивача від 19.01.2018 року та висновок Чабанівського ВП Київо-Святошинського відділу поліції ГУНП у Київській області від 23.01.2018 року.

Згідно з вказаними поясненнями, позивач повідомив, що ввіз автомобіль 19.01.2018 року на прохання чоловіка на ім`я ОСОБА_2 . В районі Київської області ОСОБА_1 вийшов з автомобіля, ОСОБА_2 передав позивачу винагороду за ввезення автомобіля та поїхав у невідомому напрямку (а.с. 53-54).

Таким чином, з вказаних пояснень вбачається, що позивач добровільно передав у розпорядження та користування транспортний засіб, який перебував під митним контролем, іншій особі, зазначеними поясненнями спростовано факт незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом.

Факт незаконного заволодіння транспортним засобом також спростовується висновком перевірки по заяві ОСОБА_1 . Чабанівського ВП Київо-Святошинського відділу поліції ГУНП у Київській області від 23.01.2018 року, згідно з яким ознаки кримінального правопорушення відсутні (а.с. 50-51).

З урахуванням наведеного, митницею виявлено ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України в діях позивача 27.04.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 467 Митного кодексу України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта, що адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України могло бути накладеним у строк до 27.10.2018 року.

Таким чином, постанова митниці від 25.09.2018 року у справі про порушення митних правил прийнята у строки, встановлені законодавством.

Згідно ст. 526 Митного кодексу України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний орган доходів і зборів.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

У протоколі про порушення митних правил від 25.07.2018 року № 1449/80700/18 зазначалось, що справа про порушення митних правил буде розглядатись 25.09.2018 року о 15:00 (а.с. 26-27).

У відповідності до ч. 8 ст. 494 Митного кодексу України у разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). Протокол вважається врученим навіть у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним.

При подачі заяви до Харківської митниці ДФС Черняком Р.Р. була вказана адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 31).

Під час надання пояснень 07.02.2018 року позивач як адресу проживання зазначив: АДРЕСА_2 (а.с. 36).

Жодна норма Митного кодексу України не зазначає, за якою адресою має бути відправлено повідомлення.

Матеріалами справи підтверджено, що рекомендованими листами відповідач викликав позивача для надання пояснень, вказаними листами роз`яснювались права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, ч. 4 ст. 494 Митного кодексу України, ст. 498 Митного кодексу України, ч. 8 ст. 494, ч. 4 ст. 526 Митного кодексу України; було надіслано протокол та спірну постанову (а.с. 57-67, 76-87).

Відповідач також звертався до Харківського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат та УПСЗН Київського району Харківської міської ради для надання інформації про факт постановки на облік внутрішньо переміщеної особи та місце проживання позивача.

Листом УПСЗН адміністрації Київського району Харківської міської ради від 10.07.2018 року було підтверджено, що позивач фактично проживає у АДРЕСА_2 згідно довідки внутрішньо переміщеної особи (а.с. 74).

Таким чином, позивача було належним чином сповіщено про розгляд справи та роз`яснено його права.

Відповідачем вжито всіх необхідних заходів для повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про порушення митних правил, клопотання позивача про перенесення розгляду справи не надходило. З урахуванням викладеного, суд вважає, що порушення процедури розгляду справи про порушення митних правил відносно позивача відсутні.

Митним кодексом України закріплено процесуальні права та гарантії особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Законодавчо закріплений алгоритм дій притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення митних правил є однією з гарантій особи на повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин у кожній конкретній справі з метою запобігання прийняттю протиправних рішень митними органами.

З урахування наявних у справі доказів обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил не встановлено.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем не було порушено процедури розгляду справи про порушення митних правил.

Посилання на висновки, викладені у рішенні Конституційного Суду України від 31.03.2015 року № 1-рп/2015 є безпідставним, оскільки вказаний висновок стосується товарів, поміщених у митний режим тимчасового ввезення, що за своїми умовами є відмінним від митного режиму транзиту.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає постанову № 1449 80700/18 про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил від 25.09.2018 року такою, що винесена відповідно до норм законодавства.

Позивач за період з 19.01.2018 року по 31.10.2019 року декілька разів змінював місце фактичного перебування, але митний орган належним чином про це не повідомляв.

У відповідності з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем доведено, що в даних правовідносинах він діяв правомірно, а саме приймаючи спірну постанову.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, п. 4 ч. 1 ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 12 грудня 2019 р. - задовольнити.

Рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 12 грудня 2019 р. у справі № 237/5879/19 - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправною постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її поголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя Г.М. Міронова

Судді Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко