Справа № 620/3085/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3085/19 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.
суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження без виклику сторін) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати п. 3.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 295 від 04.10.2017 в частині позбавлення ОСОБА_1 грошової премії за особистий внесок у загальні результати служби за вересень 2017 року у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення Попередження про неповну службову відповідність;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за жовтень 2017 року в повному обсязі, а саме невиплати: надбавки за виконання особливо важливих завдань за вересень 2017 року у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за вересень 2017 року; грошової премії за особистий внесок у загальні результати служби за вересень 2017 року ( з розрахунку: посадовий оклад 1319 гривень, максимальна сума премії 380%);
- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 невиплачене грошове забезпечення (заробітну плату), а саме 1014,30 грн, надбавки за виконання особливо важливих завдань за вересень 2017 року та 5012, 20 грн - грошової премії за особистий внесок у загальні результати служби за вересень 2017 року (з розрахунку: посадовий склад 1319 гривень, максимальна сума премії 380%) - всього 6 026 ( шість тисяч двадцять шість) грн.50 коп.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та порушено норми матеріального права.
Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не враховано, що підставою позбавлення позивача грошової премії за особистий внесок у загальні результати служби за вересень 2017 року, визначеною наказом № 295 від 04.10.2017 є накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, оформленого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 № 201, який скасовано в судовому порядку, а не факт складання протоколу шодо позивача про вчинення адміністративного правопорушення.
06.03.2020 до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримав позицію суду першої інстанції.
У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з такого.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Збройних Сил України.
Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 14.12.2017 позивач звільнений з військової служби та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2019 виключений із списків військової частини НОМЕР_1 у запас за підпунктом а ( у зв`язку із закінченням строку контракту) з 29.12.2017 (а.с. 16).
Під час проходження військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 року № 201 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність ( а.с. 18).
На підставі вказаного наказу позивача позбавлено грошової премії за вересень 2017 року, про що видано наказ № 295 від 04.10.2017 та не виплачена надбавка за виконання особливо важливих завдань за вересень 2017 року в повному обсязі (далі- спірні види грошового забезпечення), про що свідчить інформація у довідці В/ч НОМЕР_1 від 20.09.2019 №502/2/9/868/1 (а.с.26).
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.11.2017, залишеною без змін рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 по справі 825/1735/17 скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 №201.
Позивач вважаючи, що оскільки наказ відповідача, який слугував підставою для видачі оскаржуваного наказу в частині позбавлення його премії та надбавки за виконання особливо важливих завдань скасований в судовому порядку, то він має право на отримання спірних видів грошового забезпечення.
Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову та зазначив, що дії командування військової частини НОМЕР_1 по не виплаті позивачу щомісячної премії за підсумками роботи за вересень 2017 року, вчинені на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).
Тобто, для правильного вирішення питання щодо дотримання позивачем положень КАС України є визначення предмету позову та дата виникнення спірних правовідносин.
Предметом позову в даному випадку є, зокрема, п. 3.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 295 від 04.10.2017 в частині позбавлення ОСОБА_1 грошової премії за особистий внесок у загальні результати служби за вересень 2017 року у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення Попередження про неповну службову відповідність. Вимоги про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за жовтень 2017 року в повному обсязі є похідними.
Отже, для звернення до суду із вказаними вимогами відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України встановлюється місячний термін з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення його прав та інтересів.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач в заяві про поновлення строку, наданій суду першої інстанції вказує, що позивач за час проходження служби отримуючи грошове забезпечення на свій картковий рахунок однією сумою, не маючи доступу до фінансових документів, та документів, які йому були необхідні для подання доказів по справі звернувся за правничою допомогою до адвоката.
Та лише після 03.10.2019, часу надходження відповіді від військової частини НОМЕР_1 , до якої було додано необхідні для подання адміністративного позову докази, тобто, отримання повної кількості доказів для подання адміністративного позову в обґрунтування доводів позовних вимог, набув можливості звернутися із даним позов в суд.
А тому, позивач вважав наявними поважні причини для поновлення строку звернення до суду із відповідним позовом.
Наразі, в матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання позивачем копії оскаржуваного наказу.
Разом з тим, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 № 201 Про притягнення до дисціплінарної відповідальності позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 178 Кодексу України про адміністративні правопорушення, заступника начальника відділу напрямків оперативного управління штабу військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_1 , притягнуто до дисціплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.11.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 по справі 825/1735/17 скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 №201.
Зазначене судове рішення набрало законної сили 22.03.2018
При цьому колегія суддів враховує, що правомірність наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 295 від 04.10.2017 в частині позбавлення ОСОБА_1 грошової премії за особистий внесок у загальні результати служби за вересень 2017 року не була предметом судового розгляду в межах справи № 825/1735/17.
Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 14.12.2017 позивач звільнений з військової служби та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2019 виключений із списків військової частини НОМЕР_1 у запас за підпунктом а ( у зв`язку із закінченням строку контракту) з 29.12.2017.
При звільненні позивачу видано витяг наказу військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2017 № 399 із визначенням сум та видів складових грошового забезпечення, що підлягали виплаті ОСОБА_1 при звільненні.
При цьому, позивач звернувся до суду з даним позовом лише 21.10.2019, в той час як був звільнений зі служби 29.12.2017, тобто більш майже через 2 роки, після того як отримано у жовтні 2017 року суми грошового забезпечення за вересень 2017 року без нарахування спірних сум та звільнення зі служби.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що в даному випадку позивач мав дізнатися про можливе порушення своїх прав щодо невиплати спірних сум за вересень 2017 року ще в жовтні під час отримання грошового забезпечення, а також при звільненні з військової служби, тобто 29.12.2017, коли виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Натомість, як поважну причину пропуску строку позивач вказує необхідність часу для підготовки позову, а саме витребування додаткових доказів для належного обґрунтування доводів адміністративного позову з огляду на відсутність доступу до фінансових документів та інших документів.
Колегія суддів зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано доказів про поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, які б унеможливили своєчасно звернутися за судовим захистом.
Позивачем жодним чином не обґрунтовано неможливість звернення із даним позовом починаючи з вересня 2017 року (дати притягнення до дисциплінарної відповідальності), жовтня 2017 року (дати прийняття оскаржуваного наказу та дати виплати грошового забезпечення без врахування спірних сум), грудня 2017 року ( звільнення з військової служби), березня 2018 року (дати набрання законної сили рішенням, яким визнано неправомірним рішення військової частини про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, та яке було підставою для невиплати позивачу спірних сум) по жовтень 2019 року (дату звернення до суду із позовом).
Натомість, колегія суддів вважає, що у позивача було достатньо часу своєчасно реалізувати право на звернення до суду, а саме оскарження наказу до суду у встановлені КАС України строки, а зазначені вище обставини не є поважною причиною пропуску місячного строку звернення до суду.
При цьому, колегія суддів зазначає, що позовні вимог про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за жовтень 2017 року в повному обсязі, а саме невиплати: надбавки за виконання особливо важливих завдань за вересень 2017 року у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за вересень 2017 року; грошової премії за особистий внесок у загальні результати служби за вересень 2017 року ( з розрахунку: посадовий оклад 1319 гривень, максимальна сума премії 380%) та стягнення зазначених сум є похідними від вимоги про скасування оскаржуваного наказу.
Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").
У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.
Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Пунктом 8 ч.1 ст. 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
В свою чергу, ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Разом з цим, пропущення строків звернення до адміністративного суду не є безумовною підставою для застосування наслідків порушення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважною і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС.
Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулась до суду.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про поважність причин пропуску строку на звернення з даним позовом.
Позивачем не наведено жодних обґрунтованих пояснень неможливості своєчасно подати позовну заяву.
Натомість, враховуючи підстави самостійно визначені позивачами як поважні причини пропуску строку, строк звернення до суду із позовною заявою пропущено позивачем через його власну бездіяльність.
Жодних інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом, позивачем не наведено, а судом таких не встановлено.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів - без розгляду .
Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Зазначені норми права визначають підстави для залишення адміністративного позову без розгляду у разі пропуску строку звернення до суду без поважних причин.
Висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для поновлення строку звернення до суду колегія суддів ввважає передчасним.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року підлягає скасуванню, а адміністративний позов залишенню без розгляду.
Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст підписано 11.03.2020.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді В.О.Аліменко,

Н.В.Безименна