Справа № 540/270/20
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/270/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання зарахувати у страховий стаж період роботи та призначення пенсії за віком,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), в якій просить зобов`язати відповідача зарахувати у страховий стаж період роботи у ТОВ "Інтерторг" з 02.06.1997 р. по 30.06.1997 р. та з 01.10.1998 р. по 30.11.2004 р. та призначити пенсію за віком з врахуванням цього періоду часу з моменту звернення до ГУ ПФУ в Херсонській області, тобто з 20.06.2019 р.

Позовні вимоги мотивує тим, що 20.06.2019 р. звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, проте рішенням від 19.09.2019 р. № 10 відмовлено в її призначенні у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. Вважає рішення незаконним, оскільки до страхового стажу не зараховано період роботи ОСОБА_1 на посаді директора ТОВ "Інтерторг" у період з 02.06.1997 р. по 30.06.1997 р. та з 01.10.1998 р. по 23.11.2011 р. Зазначає, що період роботи в ТОВ "Інтерторг" з 02.06.1997 р. по 31.11.2004 р. підтверджується записами в трудовій книжці, а тому за даний період позивач підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, отже має достатній стаж для призначення пенсії.

Ухвалою від 05.02.2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк надати до суду відзив на позовну заяву.

25.02.2020 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою позицію обґрунтовує тим, що до страхового стажу позивача зараховано лише ті періоди роботи, за які ТОВ "Інтерторг" сплачено внески та подано звітність про нарахування внесків та заробітної плати. Підстави для зарахування до страхового стажу періодів роботи з 02.06.1997 р. по 30.06.1997 р. та з 01.10.1998 р. по 30.11.2004 р. відсутні, оскільки ТОВ "Інтерторг" звітність щодо нарахування заробітної плати, внесків до Пенсійного фонду не подавало, внески не сплачувало, підприємство знято з обліку УПФУ в м.Селидово Донецької області 05.03.2013 р. та за даними з бази Єдиного реєстру страхувальників ліквідовано 15.05.2003 р., тобто раніше, ніж дата звільнення, вказана у трудовій книжці позивача. В Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дані по підприємству ТОВ "Інтерторг" відсутні.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.06.2019 р. звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви долучено наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; документи про місце проживання (реєстрації) особи; заява про призначення/перерахунок пенсії; паспорт; трудова книжка; диплом про навчання, свідоцтво про народження дитини; свідоцтво про шлюб.

19.09.2019 р. відділом з питань перерахунків пенсій № 4 ГУ ПФУ в Херсонській області прийнято рішення № 10 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років.

Приймаючи рішення пенсійний орган посилався на наступне:

- при розгляді документів, наданих для призначення пенсії, встановлено, що в трудовій книжці міститься запис за період роботи у ТОВ "Інтерторг" з 02.06.1997 р. по 30.11.2004 р. на посаді директора, який викликав сумнів, оскільки запис про звільнення в трудовій книжці проведений несвоєчасно, а саме: пізніше дати припинення діяльності товариства (за даними ЄДР ТОВ "Інтерторг" припинило діяльність 15.05.2003 р.);

- за інформацією архівного відділу Селідовської міської ради (довідка від 28.08.2019 р. № 14/41) первинні документи ТОВ "Інтерторг" на зберігання не надходили, в індивідуальних відомостях про застраховану особу з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування на громадянку ОСОБА_1 відсутня інформація по ТОВ "Інтерторг".

Не погоджуючись з неврахуванням до страхового стажу періодів роботи з 02.06.1997 р. по 30.06.1997 р. та з 01.10.1998 р. по 30.11.2004 р., позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ (далі - Закону № 1788) визначено, що до трудових пенсій віднесено пенсії за віком.

Згідно зі ст.12 Закону № 1788 право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Згідно абзаців 1, 2 ч.1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;

з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;

з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;

з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;

з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;

з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;

з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;

починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

За змістом абз.3 ч.1 ст.26 Закону № 1058 до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Суд зауважує, що передумовою застосування абз.3 ч.1 ст.26 Закону № 1058 є наявність двох складових, це: вік особи та наявність відповідного страхового стажу.

В даному випадку з метою застосування до спірних правовідносин абз.3 ч.1 ст.26 Закону № 1058 безспірним є лише вік позивача - 59 років.

Натомість спірним залишається страховий стаж, для з`ясування та встановлення якого суд зазначає наступне.

Так, у ст.1 Закону № 1058 надано визначення термінів, згідно з яким страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.56 Закону № 1788 (в редакції, чинній до 01.01.2004 р.) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків (п."а" ч.3 ст.56 Закону № 1788 в редакції, чинній до 01.01.2004 р.).

Згідно з вимогами ст.62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону № 1788, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. затверджено Порядок № 637.

Відповідно до пунктів 2-3 Порядку № 637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Судом досліджена копія трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , з якій містяться записи:

- № 17 від 02.06.1992 р. про призначення на посаду директора ТОВ "Інтерторг" відповідно до наказу від 02.06.1997 р. № 1;

- № 18 від 30.11.2004 р. про звільнення за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України та наказу від 30.11.2004 р. № 112.

Разом з тим, матеріали справи містять лист Селідовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, згідно з яким ТОВ "Ітерторг" припинило свою діяльність з 15.05.2003 р.

Положеннями п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема, змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 р. № 58 (надалі - Інструкція № 58).

Згідно з пунктом 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу (пункт 2.6 Інструкції № 58).

Пунктом 4.1 Інструкції № 58 визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Проте, запис про звільнення, який міститься в трудовій книжці (30.11.2004 р.), та інформація, яка надана Селидовським об`єднаним УПФУ Донецької області щодо ліквідації підприємства (15.05.2003 р.), різняться, а відтак підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 в ТОВ "Інтерторг" на посаді директора потребує надання додаткових документів.

Також на підтвердження недостовірності запису в трудовій книжці позивача відповідачем надано до суду:

- довідку УПФУ в м.Селидове Донецької області від 04.03.2003 р. № 05-47-04-0711, згідно з якою директор підприємства звільнений від своїх обов`язків відповідно до наказу від 30.12.1998 р. № 12;

- довідку УПФУ в м.Селидове про зняття з 05.03.2003 р. ТОВ "Інтерторг" з обліку як платника збору на обов`язкове державне пенсійне страхування;

- довідку архівного відділу Селидовської міської ради від 28.08.2019 р. № 14/41, згідно з якою документи з кадрових питань (особового складу) ТОВ "Інтерторг" на державне зберігання до архіву не надходили.

Таким чином, з урахуванням спірної інформації, наявної у територіального пенсійного органу, та відсутністю документів суд вважає неможливим зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу позивача без надання додаткових документів.

Крім того, на запит ГУ ПФУ в Херсонській області 18.09.2019 р. від Селідовського об`єднаного УПФУ Донецької області надійшов лист, згідно з яким страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ТОВ "Інтерторг" нараховані та сплачені за період з 01.07.1997 р. по 31.12.1997 р. та з 01.01.1998 р. по 30.09.1998 р.

Нарахування страхових внесків за вказаний період підтверджується також копіями звітів про нарахування страхових внесків, інших надходжень та витрачання коштів Пенсійного фонду за ІV квартал 1997 року, за ІV квартал 1998 року, довідкою перевірки правильності повноти нарахування, своєчасності сплати страхових внесків до Пенсійного фонду України та їх використання від 10.09.1998 р.

Положеннями п.1 ст.1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 р. № 400/97-ВР (в редакції, чинній станом на 29.07.1997 р.) визначено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є, зокрема, суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об`єктом оподаткування є: фактичні витрати на оплату праці працівників, які включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат, виходячи із тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, у тому числі в натуральній формі, які підлягають обкладанню податком на доходи фізичних осіб (прибутковим податком з громадян). До цих витрат не відносяться витрати на оплату виконаних робіт (послуг) згідно з цивільно-правовими договорами, виплату доходів у вигляді дивідендів, процентів тощо, а також інші витрати, які не враховуються при обчисленні середньомісячної заробітної плати для призначення пенсій, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України (п.1 ст.2 Закону № 400).

Як вбачається з наданих до суду копій розрахунків зобов`язань зі сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за період січень-вересень 2002 року, звітів про нарахування збору на обов`язкове державне пенсійне страхування й інших надходжень та витрачання коштів Пенсійного фонду за 2001 рік, за 2000 рік та за 1999 рік ТОВ "Інтерторг" не нараховувало збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та вказувало відсутність працівників, а відтак не проводилась сплата заробітної плати.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи на посаді директора ТОВ "Інтерторг" з 02.06.1997 р. по 30.06.1997 р. та з 01.10.1998 р. по 30.11.2004 р.

Таким чином, оскільки страховий стаж позивача складає 22 роки 6 місяців 2 дні, що менше, від необхідного (26 років), то вимога щодо призначення пенсії за віком не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши наявні у справі докази, а також проаналізувавши наведені вище законодавчі норми, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 263 КАС України, суд -

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) про зобов`язання зарахувати у страховий стаж період роботи та призначення пенсії за віком відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до пп.15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

кат. 112010200