Справа № 520/125/20
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 березня 2020 р. № 520/125/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків,61057, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хаскімат Груп" (вул. Петра Григоренка, буд. 39, кв. 53, м. Харків, 61100, ) про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом та просить суд стягнути до бюджету України кошти у розмірі 108223.06 грн. в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хаскімат Груп» з усіх відкритих розрахункових рахунків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач перебуває на обліку як платник податків та має заборгованість перед бюджетом у загальному розмірі 108223.06 грн., в тому числі з податку на додану вартість в сумі 56453.06 грн., податку на прибуток в сумі 51770.00 грн. Наведені обставини свідчать про невиконання відповідачем свого податкового обов`язку щодо сплати податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України.

Ухвалою суду від 09.01.2020 відкрито провадження по справі в порядку, визначеному ст.257 КАС України. Копія ухвали (направлена за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), проте судова документація повернулася на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Частиною 11 статті 126 КАС України встановлено, що у разі повернення поштового відправлення з повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином. З огляду на вищевикладене, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином для реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. Відповідач правом надання відзиву на адміністративний позов не скористався.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в якості суб`єкта господарювання - юридичної особи, про що зроблено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно п.54.1 ст.54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем подано до податкового органу декларацію з податку на додану вартість № від 16.06.2019, якою визначено до сплати у бюджет 60732.00 грн.; з податку на прибуток № 17430 від 28.02.2019, якою визначено до сплати у бюджет суму в розмірі 51770.00 грн.

Відповідно до п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання у встановлені строки, відповідно до п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України контролюючим органом сформовано та надіслано податкову вимогу форми "Ю" № 119890-17 від 03.10.2018 р., та вручено 02.04.2018 (а.с.16). З дати направлення зазначеної вимоги податковий борг платника податків існував не припиняючись, у зв`язку з чим вказана податкова вимога не втратила своєї юридичної сили.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що зазначена вище податкова вимога є скасованою, зміненою або відкликаною.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України не сплачені платником податків, у встановлений Податкового кодексу України строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом.

За приписами п. п. 19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 Податкового кодексу України погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи державної фіскальної служби. Крім того, п. п. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст.19-1 на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань, коригування від`ємного значення об`єкта оподаткування або інших показників податкової звітності у результаті застосування звичайних цін.

Право контролюючих органів на звернення до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини закріплено також в п. п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України на контролюючі органи покладено також обов`язок здійснювати за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України встановлено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (п. 95.3 ст. 95 ПКУ).

На момент винесення рішення по справі існування невиконаного податкового обов`язку відповідача підтверджено наявною у справі роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.ст. 73-76 КАС України є належним, допустимим, достатнім та достовірним доказом невиконаного податкового обов`язку з боку відповідача.

Відповідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено відсутності обов`язку у спірних правовідносинах здійснити платіж на користь державного бюджету України та не надано доказів виконання такого обов`язку, а судом самостійно не виявлено, позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат необхідно провести за правилами ст. 139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 295 КАС України, суд, -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути до бюджету України кошти у розмірі 108223(сто вісім тисяч двісті двадцять три) грн. 06 коп. в рахунок погашення податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хаскімат Груп» з усіх відкритих розрахункових рахунків.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Зоркіна Ю.В.