Справа № 462/756/20
Суддя: Кирилюк А. І.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 462/756/20
Провадження № 2-а/462/61/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Кирилюка А.І.,

при секретарі - Гула М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до лейтенанта поліції, інспектора 4 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту поліції Демчина Василя Євгеновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 . 10.02.2020 року звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАК № 2048694 від 31.01.2020 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31.01.2020 року відносно неї було винесено постанову серії ЕАК № 2048694 інспектором 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Демчиною Василем Євгеновичем, якою він притягнув ОСОБА_1 до відповідальності по ст.122 ч.2 КУпАП за порушення ПДР п.8.7.3 «г» і наклав штраф в розмірі 425 грн.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 04.03.2020 року відкрито провадження по справі. Вказану ухвалу було надіслано відповідачу.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Однак подала до суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не надав, про причини суд не повідомив. Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконань про те, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.01.2020 року відносно неї було винесено постанову серії ЕАК № 2048694 інспектором 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Демчиною Василем Євгеновичем, якою він притягнув ОСОБА_1 до відповідальності по ст.122 ч.2 КУпАП за порушення ПДР п.8.7.3 «г» і наклав штраф в розмірі 425 грн../а.с. 5/

Позивачка зазначає, що вказана постанова винесена безпідставно, оскільки вона перетинала перехрестя на мигаючий зелений сигнал світлофору, оскільки мало місце вимога п. 8.11 ПДР України, а саме ОСОБА_1 не мала можливості вжити екстреного гальмування, не змогла зупинити транспортний засіб, у зв`язку із чим продовжила рух транспортного засобу на жовтий сигнал світлофору.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Згідно до ч.2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до пункту 8.7.3. «г» ПДР України жовтий сигнал забороняє рух і попереджує про наступну зміну сигналів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

На переконання суду, системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.

Підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами частини 3 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції (частина 7 статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України).

Жодного клопотання про заміну відповідача позивачкою подано не було. Враховуючи, що остання у судове засідання не з`явилась, та просила справу розглядати за її відсутності, суд позбавлений можливості додатково роз`яснити позивачу її права, наслідки вчинення або невчинення відповідних процесуальних дій та пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Виходячи з наведеного суд приходить до переконань про те, що оскільки позивачка звернулась до неналежного відповідача, такій було повною мірою роз`яснено її права та обов`язки ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.03.2020 року, про що і зазначає ОСОБА_1 у своєму клопотанні про розгляд справи у її відсутності, така не бажає брати безпосередню особисту участь під час розгляду справи, у задоволенні позову ОСОБА_1 до лейтенанта поліції, інспектора 4 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту поліції Демчина Василя Євгеновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.

Керуючись ст.242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до лейтенанта поліції, інспектора 4 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту поліції Демчина Василя Євгеновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення слід відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: лейтенант поліції, інспектор 4 батальйону, 2 роти Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту поліції Демчина Василь Євгенович, місце праці: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Текст рішення виготовлено 12.03.2020 року.

Суддя:(підпис). З оригіналом згідно.

Суддя