Справа № 335/13339/19
Суддя: Соболєва І. П.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
24 лютого 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Коблика Олексія Петровича про скасування постанови серії ЕАК № 1767608 від 19 листопада 2019 р. у справі про адміністративне правопорушення,
ОСОБА_1 звернувшись до суду із вказаним позовом, просить скасувати постанову серії ЕАК № 1767608 від 19.11.2019 про накладення на неї адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 6 ст. 121 КУпАП та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19.11.2019 в місті Запоріжжі, у Вознесенівському районі, по вул. Кам`яногірській, буд. 16, інспектором 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Кобликом О.П. було винесено постанову про накладення на неї адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1767608, а саме штрафу у розмірі 170,00 грн.
Згідно оскаржуваної постанови, 19.11.2019 18:31:33 у м. Запоріжжя по вул. Кам`яногірська водій керувала транспортним засобом Mazda CХ-5, НОМЕР_1 , з державним номерним знаком не відповідного зразка, а саме на транспортному засобі був державний знак зі зміненим розміром та формою, чим порушила п. 30.2. ПДР порушення щодо забезпечення зміни дизайну номерного знаку, нанесення додаткових позначень, закривати їх, повинні бути чистими, достатньо освітленими.
Позивач вважає, що застосування до неї адміністративного стягнення є незаконним, неправомірним та необґрунтованим через відсутність складу адміністративного правопорушення, а звинувачення в адміністративному правопорушенні не можу ґрунтуватися лише на припущеннях працівника поліції, без доказів та без з`ясування всіх обставин справи.
Також, як зазначає позивач, працівником поліції в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, при цьому в постанові про адміністративне правопорушення відсутні мотиви відхилення інших доказів, зокрема пояснення особи яка притягається до адміністративної відповідальності чи пояснення можливих свідків.
При цьому, ОСОБА_1 при придбанні номерного знаку було отримано інформацію в Державному підприємстві «Український інститут інтелектуальної власності», а саме розписку про одержання електронної заявки на корисну модель вх. № 125184 від 18.07.2019, з якої вбачається, що об`ємні номерні знаки, відповідають чинним нормативно-технічним документам (ДСТУ 4278:2012, ГОСТ 3650:2012) виготовлені даним способом.
Таким чином, на розміщенні на транспортному засобі об`ємного номерного знаку позивач вжив заходів для засвідчення відповідних даних дій нормами ПДР п. 30.2. та 2.9., що зумовлюють відсутність вини (умисна чи необережна) в сфері суспільних відносин щодо безпеки дорожнього руху. Отже, в її діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, а саме керування транспортного засобу зі зміненим номерним знаком, що не відповідає стандарту, в тому числі за формою, розміром, позначенням.
Позивач та її представник адвокат Дерманська К.О., будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Наразі матеріали справи містять заяву адвоката, якою вона просить провести розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. На задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи у його відсутності не подав.
Враховуючи наведене, суд розглянув справу у відсутності сторін, на підставі долучених до справи доказів та у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.
Дослідивши зміст позовної заяви та матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до частини першої статті 4 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Згідно з частиною першою статті 19 вказаного кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
За викладеного даний спір підлягає розгляду адміністративним судом та з огляду на положення ч. 3 ст. 30 КАС України розгляд даного спору має бути завершений загальним судом як адміністративним судом першої інстанції.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення і що мало місце у даному випадку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з вимогами ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1767608 від 19.11.2019 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, вбачається, що 19.11.2019 18:31:33 у м. Запоріжжя по вул. Кам`яногірська водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Mazda CХ-5, НОМЕР_1 , з державним номерним знаком не відповідного зразка, а саме на транспортному засобі був державний знак зі зміненим розміром та формою, чим порушила п. 30.2. ПДР порушення щодо забезпечення зміни дизайну номерного знаку, нанесення додаткових позначень, закривати їх, повинні бути чистими, достатньо освітленими.

Разом з тим, така обставина не знайшла свого належного підтвердження у судовому засіданні та спростовується доводами позивача, зазначеними у позовній заяві, який заперечив зазначений в постанові факт і не довіряти яким у суду відсутні підстави.

Позаяк, відповідач не скористався своїм правом заперечувати проти позову, всупереч вимогам ст. 77 КАС України в тім, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, такого свого обов`язку не виконав, належних та допустимих доказів, які б підтвердили вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суду не надав.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язків не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Таким чином, суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», (див. рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

Відповідно до ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За викладеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом скасування останньої та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП щодо особи позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 11, 17, 30, 73, 77, 244, 246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 4 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Коблика Олексія Петровича у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1767608 від 19.11.2019 за ч. 6 ст. 121 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя на протязі тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя І.П. Соболєва