Справа № 420/214/20
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/214/20
УХВАЛА

12 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Кравченка М.М.;

за участі:

секретаря судового засідання Кушкань Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу від 12.12.2019 року в частині, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про визнання протиправним та скасування наказу від 12.12.2019 року в частині.

11.03.2020 року через канцелярію суду від Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.8 ч.1 ст.238 КАС України, оскільки 11.03.2020 року відповідачем було скасовано дисциплінарне стягнення позивачу, тобто оскаржувані порушення були виправлені.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, суд прийшов до висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження у справі є обґрунтованим та належить до задоволення з наступних підстав.

В позовній заяві ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним і скасувати наказ начальника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 12/ОС-СТ від 12.12.2019 року у частині накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність, стягнути з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 5840,80 грн. судових витрат, які складаються з витрат на правничу допомогу 5000,00 грн. та 840,80 грн. судового збору.

Згідно з ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав у сфері публічно-правових відносин.

Суд встановив, що наказом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 11.03.2020 року № 4/ОС-СТ «Про скасування дисциплінарних стягнень» було, крім іншого, (п.1) скасовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність старшому лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_1 , старшому інспектору штурмового виводу підрозділу воєнізованого формування «ЦИКЛОН-ПІВДЕНЬ», накладене наказом Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції № 12/ОС-СТ від 12.12.2019 року.

З урахуванням зазначеного, відповідачем - суб`єктом владних повноважень Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції оскаржувані позивачем порушення були самостійно виправлені, шляхом прийняття наказу від 11.03.2020 року № 4/ОС-СТ «Про скасування дисциплінарних стягнень», чим фактично повністю відновлені законні права та інтереси ОСОБА_1 , при цьому у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання оскаржуваного наказу протиправним після такого виправлення.

Згідно з ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до ч.2 ст.239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За таких обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі № 420/214/20.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Згідно з ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

З матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції від 10.01.2020 року позивач сплатив судовий збір за подання позову у розмірі 840,80 грн., а відповідно до квитанції від 21.01.2020 року позивач сплатив 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до положень ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ч.2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до ч.3 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 5000,00 грн. позивач надав наступні документи: договір про надання правової допомоги, рахунок-фактуру, квитанцію про оплату.

Однак, з поданих документів не вбачається детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та їх зв`язок з розглядом справи, відсутні будь-які детальні розрахунки на підтвердження факту здійснення витрат, їх обґрунтованості та пропорційності.

Тобто, розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000,00 грн. є необґрунтованим та непропорційним до предмета спору та складності справи.

Згідно з ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01.01.2020 року розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102,00 грн.

Суд зазначає, що при наданні адвокатом рахунку про обсяг наданих послуг та використання адвокатом робочого часу на надання правової допомоги не було належним чином враховано витрачений ним час на вчинення дій та їх обсяг, що пов`язані з розглядом справи.

Таким чином, суд вважає за можливе присудити на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2102,00 грн.

Суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу саме у сумі 2102,00 грн. є пропорційним до предмета спору, складності справи та вчинених адвокатом дій.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. та на професійну правничу допомогу в розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 134, 139, 140, 143, 238, 239, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про закриття провадження у справі № 420/214/20.

2. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (Люстдорфська дорога, 9, м. Одеса, 65017, ідентифікаційний код 40867311) про визнання протиправним та скасування наказу від 12.12.2019 року в частині.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. та на професійну правничу допомогу в розмірі 2102,00 грн.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко