Справа № 540/1760/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/1760/19
Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2019р. ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ГУ ПФУ в Херсонській області, в якому просила зобов`язати призначити їй пенсію у зв`язку із втратою годувальника згідно ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з моменту звернення її за отриманням пенсії.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що у розумінні приписів ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та ст.30, 31 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" вона є непрацездатною дружиною померлого військовослужбовця, який отримував пенсію за вислугу років. Позивачка зазначила, що вона перебувала на його утриманні та досягла визначеного законодавцем пенсійного віку, а тому має право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, у зв`язку із чим звернулась із відповідною заявою до УПФ. Проте, пенсійний орган відмовив у призначені пенсії, у зв`язку із відсутністю трудового стажу.

Позивачка вважає вказану відмову УПФ у призначені їй пенсії протиправною та такою, що не узгоджується з вимогами законодавства й порушує її права.

Посилаючись на вказане просила позов задовольнити.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019р. у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить у задоволені апеляційної скарги відмовити.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що право на призначення пенсії згідно ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", обумовлене досягненням особами необхідного віку та наявністю відповідного страхового стажу. Водночас, у даному випадку позивачка, яка станом на момент звернення із заявою до УПФ про призначення пенсії у разі втрати годувальника, не досягла відповідного віку та в неї відсутній в повній мірі страховий стаж.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нове рішення, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримує пенсію у відповідності до ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З 5.07.1993р. ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який з 26.08.1992р. отримував пенсію за вислугу років призначену у відповідності до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер 5.03.2009р..

11.04.2019 р. ОСОБА_1 звернулася із заявою до ГУ ПФУ в Херсонській області про призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Проте, рішенням УПФ за №2 від 9.07.2019р. ОСОБА_1 відмовлено у призначенні зазначеної пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, встановленого приписами ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та відповідного віку необхідного для призначення пенсії в разі втрати годувальника згідно положень п."б" ст.30 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Не погоджуючись із вказаним таким рішенням УПФ, ОСОБА_1 звернулась в суд із відповідним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність дій та рішень пенсійного органу, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ст.29 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-XII) визначено, що пенсії у разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати.

Згідно до ч.1 ст.30 Закону №2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (ст.31).

При цьому, у відповідності до п."б" ч.4 ст.30 Закону №2262-XII непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку встановленого ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або є особами з інвалідністю.

За правилами ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60р. за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017р..

Починаючи з 1 січня 2018р. право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60р. мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018р. по 31 грудня 2018р. - не менше 25р.; з 1 січня 2019р. по 31 грудня 2019р. - не менше 26р.; з 1 січня 2020р. по 31 грудня 2020р. - не менше 27р.; з 1 січня 2021р. по 31 грудня 2021р. - не менше 28р.; з 1 січня 2022р. по 31 грудня 2022р. - не менше 29р.; з 1 січня 2023р. по 31 грудня 2023р. - не менше 30р.; з 1 січня 2024р. по 31 грудня 2024р. - не менше 31р.; з 1 січня 2025р. по 31 грудня 2025р. - не менше 32р.; з 1 січня 2026р. по 31 грудня 2026р. - не менше 33р.; з 1 січня 2027р. по 31 грудня 2027р. - не менше 34р.; починаючи з 1 січня 2028р. - не менше 35р..

До досягнення віку, встановленого абз.1 і 2 цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961р.н. і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися по 30 вересня 1956р. включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956р. по 31 березня 1957р.; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957р. по 30 вересня 1957р.; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957р. по 31 березня 1958р.; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958р. по 30 вересня 1958р.; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958р. по 31 березня 1959р.; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959р. по 30 вересня 1959р.; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959р. по 31 березня 1960р.; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960р. по 30 вересня 1960р.; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960р. по 31 березня 1961р.; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961р. по 31 грудня 1961р..

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018р., страхового стажу, передбаченого ч.1 цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018р. - від 15 до 25 років; з 1 січня 2019р. по 31 грудня 2019р. - від 16 до 26 років; з 1 січня 2020р. по 31 грудня 2020р. - від 17 до 27 років; з 1 січня 2021р. по 31 грудня 2021р. - від 18 до 28 років; з 1 січня 2022р. по 31 грудня 2022р. - від 19 до 29 років; з 1 січня 2023р. по 31 грудня 2023р. - від 20 до 30 років; з 1 січня 2024р. по 31 грудня 2024р. - від 21 до 31 року; з 1 січня 2025р. по 31 грудня 2025р. - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026р. по 31 грудня 2026р. - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027р. по 31 грудня 2027р. - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028р. - від 25 до 35 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2019р., страхового стажу, передбаченого ч.1 і 2 цієї статті, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019р. по 31 грудня 2019р. - від 15 до 16 років; з 1 січня 2020р. по 31 грудня 2020р. - від 15 до 17 років; з 1 січня 2021р. по 31 грудня 2021р. - від 15 до 18 років; з 1 січня 2022р. по 31 грудня 2022р. - від 15 до 19 років; з 1 січня 2023р. по 31 грудня 2023р. - від 15 до 20 років; з 1 січня 2024р. по 31 грудня 2024р. - від 15 до 21 року; з 1 січня 2025р. по 31 грудня 2025р. - від 15 до 22 років; з 1 січня 2026р. по 31 грудня 2026р. - від 15 до 23 років; з 1 січня 2027р. по 31 грудня 2027р. - від 15 до 24 років; починаючи з 1 січня 2028р. - від 15 до 25 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018р., необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого ч.1 - 3 цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного ч.1 - 3 цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Приписами абз.2 ст.1 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" визначено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Аналізуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що наявність сукупності обох умов - досягнення віку та наявність страхового стажу, необхідне лише для призначення пенсії за віком згідно ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при цьому, законодавець не ставить досягнення пенсійного віку в залежність від наявності страхового стажу. Отже, дотримання умови щодо наявності певного страхового стажу необхідне лише в контексті призначення пенсії за віком.

У відповідності до п."б" ч.4 ст.30 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", єдиною умовою визначення члена сім`ї непрацездатним є досягнення останнім пенсійного віку. Вимоги щодо наявності певного стажу для отримання права на пенсію з метою вирішення питання про призначення надбавки не встановлені.

Отже, наявність сукупності обох умов - досягнення віку та наявність страхового стажу, необхідне лише для призначення пенсії за віком згідно ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і не стосується права на пенсію в разі втрати годувальника, передбаченої п."б" ч.4 ст.30 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 , на час звернення до УПФ (11.04.2019р.), було 59р., тобто, у відповідності до приписів абз.2 ч.1 ст.26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", позивачка досягла пенсійного віку, достатнього для призначення їй пенсії у разі втрати годувальника.

Отже, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ за №2 від 9.07.2019р., яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у разі втрати годувальника, з підстав відсутності необхідного страхового стажу, є протиправним та таким, що не відповідає нормам пенсійного законодавства.

Враховуючи вищевказане, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання УПФ призначити пенсію підлягають задоволенню.

Крім того, у відповідності до абз.10 п.9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003р. №3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до ч.1,2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи вищевказане, та те, що пенсійним органом порушено вимоги пенсійного законодавства, та з метою ефективного захисту прав позивачки, апеляційний суд вважає за необхідне у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення пенсійного органу за №2 від 9.07.2019р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні спірної пенсії, як протиправне та таке, що порушує права позивачки.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можливо вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 317, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019р. - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішенням №2 від 9.07.2019р. Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонської області "Про відмову у призначенні пенсії в разі втрати годувальника згідно ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонської області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку із втратою годувальника згідно ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", з моменту її звернення - 11.04.2019р.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонської області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1 921грн..

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв