Справа № 1.380.2019.003067
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

10 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.003067 пров. № А/857/2833/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
перевіривши апеляційну скаргу Державної міграційної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.003067 за адміністративним позовом громадянки Сирійської арабської республіки ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року задоволено частково адміністративний позов громадянки Сирійської арабської республіки ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії .

Не погодившись із прийнятим рішенням, Державна міграційна служба України 20.02.2020 року подала апеляційну скаргу, яка підписана М.В. Галузою, яка діє на підставі довіреності від 27.12.2019 №306-2019.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02 червня 2016 року №1401-VIII.

Підпунктом 11 пункту 16-1 "Перехідні положення" Конституції України передбачено, що з 01 січня 2018 року у судах апеляційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Відповідно до статті 131-2 Конституції законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Законом України №390-ІХ від 18.12.2019року, який набрав чинності з 01.01.2020року внесено зміни до ст. 55 КАС України.

Частинами першою, третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

З аналізу вказаної норми слідує, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.2 ст.57 КАС України у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

Згідно з частиною 2 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Підсумовуючи викладене, у справах незначної складності, сторона може брати участь у судовому процесі через представника, який діє на підставі дловіреності згідно п.1 ч.1 ст. 59 КАС України.

У інших справах, які не відносяться до справ незначної складності, сторона може брати участь у судовому процесі через прокурора або адвоката, або особисто (самопредставництво).

Перелік справ незначної складності визначено ч. 6 ст. 12 КАС України.

До вказаної категорії справ не віднесено справи, предметом спору яких є скасування рішень органу ДМС України про відмову у наданні статусу біженця або визнання особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно з ч.2 та 3 ст.12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з матеріалами справи провадження у вказаній вище справі відкрито 26 червня 2019 року в порядку загального позовного провадження.

Таким чином, дана справа не відноситься до справ незначної складності, а тому до неї не застосовуються винятки щодо представництва в суді, які передбачені ст. 131-2 Конституції України,ч. 6 ст. 12 КАС України..

За наведених обставин, відповідач у даній справі може брати участь у судовому процесі виключно через прокурора або адвоката, або особисто (самопредставництво).

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується із ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2020 року по справі №280/3503/19.

Відтак, надана суду довіреність на представництво інтересів відповідача у даній справі не підтверджує повноважень гр.Галузи М.В. на підписання апеляційної скарги у даній справі в якості прокурора або адвоката, або особисто (в порядку самопредставництва).

Як зазначено вище, згідно ч. 3 ст. 55 КАС України, документами, що підтверджують повноваження особи на самопредставництво інтересів юридичної особи є: закон, статут, положення, трудовий договір (контракт).

На підтвердження повноважень гр.Галузи М.В. на підписання апеляційної скарги долучено: наказ про затвердження Положення про Департамент юридичного забезпечення Державної міграційної служби від 09.12.2019 року №329; Положення про Департамент юридичного забезпечення Державної міграційної служби від 09.12.2019 року №329; наказ про внесення змін до Положення про Департамент юридичного забезпечення Державної міграційної служби від 27.01.2020 року №17; зміни до Положення про Департамент юридичного забезпечення Державної міграційної служби від 27.01.2020 року №17; Інструкцію про порядок ведення претензійної та позовної роботи в ДМС України, затверджену наказом від 29.03.2013 року №70; Положення про сектор юридичного забезпечення Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області від 23.07.2012 року №33.

Однак, перелічені документи не містять відомостей щодо надання Галузі М.В. повноважень на самопредставництво інтересів Державної міграційної служби України.

Вказані документи містять лише узагальнену інформацію стосовно сектору юридичного забезпечення, департаменту юридичного забезпечення без будь якого покликання на повноваження Галузи М.В. як посадової особи такого сектору юридичного забезпечення та/або департаменту юридичного забезпечення на самопредставництво інтересів Державної міграційної служби України.

Водночас, до матеріалів апеляційної скарги також було долучено доручення Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби про апеляційне оскарження судового рішення у справі №1.380.2019.003451.

Однак, вказана справа має унікальний номер провадження № 1.380.2019.003067. Відтак, надане доручення Департаменту юридичного забезпечення Державної міграційної служби про апеляційне оскарження судового рішення стосується іншої справи. Окрім того, вказане доручення не містить відомостей стосовно того, що саме Галуза М.В., як посадова особа сектору юридичного забезпечення та/або департаменту юридичного забезпечення уповноважена на самопредставництво інтересів Державної міграційної служби України у даній справі.

Враховуючи викладене, даданими до матеріалів апеляційної скарги доказами не підстверджуються повноваження Галузи М.В. на здійснення представництва інтересів Державної міграційної служби України в порядку самопредставництва. Доказів того, що Галуза М.В. здійснює представництво інтересів Державної міграційної служби України, як адвокат або прокурор також не надано, що в свою чергу є правовою підставою для повернення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 296, 297, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної міграційної служби України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі № 1.380.2019.003067 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос