Справа № 640/10064/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 березня 2020 року м. Київ № 640/10064/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючої судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення суду в адміністративній справі №640/10064/19 за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

в судове засідання представники сторін не прибули,

ВСТАНОВИВ :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 (надалі - стягувач), адреса: АДРЕСА_1 про встановлення способу виконання рішення суду у адміністративній справі №640/10064/19 за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, в якій просив суд:

- встановити спосіб виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року у справі №640/10064/19 шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 січня 2018 року, без обмеження максимальним розміром з урахуванням проведених виплат, без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно-правових актів (постанова №649 від 22 серпня 2018 року), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.

В обґрунтування поданої заяви стягувач послався на те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року, яке набрало законної сили, його позовні вимоги задоволені частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести йому перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року, без обмеження максимальним розміром з урахуванням проведених виплат.

Як вказує стягувач, з 19 листопада 2019 року управлінням виплачується йому пенсія без обмеження максимальним розміром, проте, управлінням не надано доказів на підтвердження виконання рішення суду в частині виплати пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням проведених виплат, починаючи з 01 січня 2018 року.

У відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на заяву ОСОБА_1 №142799 від 10 грудня 2019 року зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві проведено перерахунок пенсії, виплата коштів за період з 01 січня 2018 року по 18 листопада 2019 року буде проведена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 «Питання погашення заборгованості пенсійних виплат за рішенням суду».

Таким чином, за доводами стягувача, рішення суду боржником не виконано.

20 грудня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60909617 та зобов`язано боржника виконати судове рішення протягом 10 робочих днів.

Як вказує стягувач, факт невиконання боржником рішення суду не заперечується, але без його участі виконати рішення неможливо.

Звертаючись до адміністративного суду з вказаною заявою, стягувач посилається на те, що у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону, слід застосовувати норми закону, оскільки останній має вищу юридичну силу, а також на те, що висновків щодо встановлення певних строків виплати ОСОБА_1 пенсії на виконання певних постанов Кабінету Міністрів України Окружним адміністративним судом міста Києва при розгляді справи не викладено.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на адресу суду не надходило будь-яких заяв або письмових пояснень з приводу заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення суду.

Натомість, 03 березня 2020 року на адресу суду надійшла «відповідь на заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на заяву про встановлення способу виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року по справі №640/10064/19» представника ОСОБА_1 - Острицького А.О., в якій останній послався на те, що зобов`язання провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 рішенням суду покладено саме на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а тому, представник стягувача вважає безпідставними посилання Головного управління на Бюджетний кодекс України як на підстави відмови в задоволенні заяви про встановлення способу виконання рішення суду.

Стосовно посилань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на постанову Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649, як на підставу відмови в задоволенні заяви про встановлення способу виконання рішення суду, представник стягувача послався на положення Конституції України, а також на правові позиції Верховного Суду, викладені у постанові від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18.

Більш того, представник стягувача зазначив й про те, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року у справі №640/5248/19 визнано протиправним та скасовано Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649. При цьому, представник стягувача зазначив, що вказане рішення суду не набрало законної сили.

Також, представник стягувача послався на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат, а також на те, що матеріали справи не містять доказів щодо відсутності у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві коштів для виконання рішення суду у справі №640/10064/19.

Крім того, представником стягувача зазначено, що ОСОБА_1 не просить суд змінити рішення суду, а просить встановити спосіб його виконання, тому посилання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Верховного Суду від 12 квітня 2018 року та від 11 листопада 2014 року, як вважає представник стягувача, є недоречними.

У «відповіді» представник стягувача також зазначив й про відсутність усталеної судової практики у подібних правовідносинах, а тому, як він вважає, рішення суду повинно прийматись на користь людини, а не державного органу влади.

Також, представник стягувача зазначив, що судом не надано ефективного захисту інтересу позивача.

На підставі викладеного, представник стягувача просив:

- врахувати зазначені обставини при прийнятті судового рішення по справі;

- оцінити зміст постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 з точки зору його відповідності Конституції України і застосувати Конституцію України як акт прямої дії;

- вийти за межі заявлених вимог з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача з захистом яких він звернувся до суду;

- зазначити в ухвалі суду мотиви прийняття або відхилення аргументів представника щодо суті заяви які наведені у цієї відповіді на відзив по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 березня 2020 року призначено судове засідання для розгляду заяви про встановлення способу виконання судового рішення.

В судове засідання представники сторін не прибули. Суд, керуючись частиною 2 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства, вважає можливим розглянути заяву про відстрочення виконання рішення суду за відсутністю ОСОБА_1 та представника Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення суду, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для її розгляду та вирішення, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VII за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно з частинами 1, 3 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, під встановленням способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. При цьому, змінюючи або встановлюючи новий спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року, яке набрало законної сили 19 листопада 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, у тому числі, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести останньому перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року, без обмеження максимальним розміром з урахуванням проведених виплат.

Тобто, при ухваленні рішення суду в адміністративній справі №640/10064/19 судом вже був встановлений порядок і спосіб його виконання.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 04 грудня 2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №640/10064/19 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 січня 2018 року, без обмеження максимальним розміром з урахуванням проведених виплат, який отримано останнім 12 грудня 2019 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Як вбачається з наданої стягувачем копії перерахунку пенсії від 10 грудня 2019 року, ОСОБА_1 здійснено перерахунок його пенсії з 01 січня 2018 року та її розмір після проведеного перерахунку склав 16605,73 грн.

У відповідності до наявної копії розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за дорученням №Д/12, сума доплати за період з 01 січня 2019 року по листопад 2019 року з урахуванням проведеного перерахунку та з урахуванням виплачених сум становить 44425,50 грн, а за листопад-грудень 2019 року - 612,02 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 20 грудня 2019 року відкрито виконавче провадження №60909617 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа №640/10064/19, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва 04 грудня 2019 року, якою відкрито виконавче провадження та зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Також, в матеріалах справи наявний лист Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 31 січня 2020 року за вих. №2600-0312-8/6859, яким останнє повідомило ОСОБА_1 , що у грудні 2019 року останньому проведено перерахунок пенсії в порядку, визначеному рішенням суду. За період з 19 листопада 2019 року по 31 грудня 2019 року нараховані кошти в сумі 612,02 грн, які були перераховані на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 у січні 2020 року. Щодо виплати коштів нарахованих за період з 01 січня 2018 року по 18 листопада 2019 року у листі Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві послалось на прийняту Кабінетом Міністрів України постанову від 22 серпня 2018 року №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», також зазначено, що кошти в сумі 44425,50 грн будуть виплачені згідно вказаного порядку.

Так, суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №649 від 22 серпня 2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду та установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до вищенаведеного порядку та внесено зміни до бюджету Пенсійного фонду України на 2018 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року № 8.

У відповідності до пункту 2 цього Порядку, у цьому Порядку терміни вживаються в такому значенні: боржник - орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення; рішення - рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", на виконання яких стягувачу нараховано пенсію або щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці (надбавки, підвищення, компенсацію втрати частини доходу, грошову допомогу), що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету та залишаються невиплаченими, або рішення суду про стягнення коштів.

Наведене в сукупності дозволяє суду дійти висновку, що положення вказаного Порядку застосовуються виключно на виконання судових рішень, якими стягувачу нараховано пенсію або щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці (надбавки, підвищення, компенсацію втрати частини доходу, грошову допомогу), що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету та залишаються невиплаченими, або рішення суду про стягнення коштів.

Між тим, аналізуючи норми статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України у системному зв`язку із нормами, які гарантують право на судовий захист і передбачають форми й способи його реалізації, суд зауважує, що в контексті спірних правовідносин обставини, якими обґрунтовується необхідність встановлення (зміни) способу і порядку виконання судового рішення, не можуть бути підставами для такого встановлення, оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не може бути змінений на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду адміністративного позову по суті.

При цьому, суд наголошує на тому, що предметом позову у справі №640/10064/19 були саме протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо виплати пенсії ОСОБА_1 з обмеженням її максимального розміру, починаючи з 01 січня 2018 року.

Матеріалами справи також підтверджується, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві спочатку було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, починаючи з 01 січня 2018 року, а вже на підставі проведеного перерахунку пенсії застосовано положення Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22 серпня 2018 року, що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав для звернення особи за захистом своїх прав з самостійним позовом, оскільки встановлення та зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачають зміни обраного позивачем самостійно та встановленого судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

Стосовно питань, викладених представником стягувача у «відповіді на заперечення», суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено повноважень суду під час розгляду заяв, поданих в рамках вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, надавати правову оцінку будь-яким нормативно-правовим актам Кабінету Міністрів України, оскільки такими повноваженнями суд наділений виключно в межах судового розгляду конкретної адміністративної справи.

Більш того, частина 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд наголошує, що ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з заявою, поданою з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, що взагалі виключає пред`явлення будь-яких позовних вимог на даній стадії, тому відсутні підстави для застосування положень частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України в даному випадку.

Щодо вимоги представника стягувача зазначити в ухвалі суду мотиви прийняття або відхилення його аргументів щодо суті заяви які наведені у цієї відповіді на відзив по справі, суд звертає увагу на те, що чинним Кодексом адміністративного судочинства України передбачено, що відзив та відповідь на відзив є заявами по суті учасників справи саме під час розгляду адміністративного позову, а не заяв, поданих в порядку вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, у зв`язку з чим суд визнає вказану вимогу безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

При цьому, стосовно посилання на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року у справі №640/5248/19, якою визнано протиправним та скасовано Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649, суд зазначає, що вказане рішення суду не набрало законної сили, а тому посилання на обставини, встановлені ним є безпідставними.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про встановлення способу виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року та відсутність правових підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 серпня 2019 року у адміністративній справі №640/10064/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Клочкова