Справа № 420/3544/19
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3544/19
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 08.08.2019 р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_2, державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Янчевої Яни Георгіївни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Янчевої Яни Георгіївни, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

13.06.2019р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Янчевої Я.Г., третя особа ОСОБА_2 про скасування рішення державного реєстратора Янчевої Я.Г., внесене до державного реєстру 16.04.2019р. щодо скасування її права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що рішення про скасування державної реєстрації речових прав №46487605 від 16.04.2019р. прийняте за результатом звернення заявника ОСОБА_3 в порушення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004р. №1952-ІV та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 25.12.2015р. №1127.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2019р. позов задоволений. Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням державний реєстратор управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Янчева Я.Г. та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги, в яких посилаються на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просять рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.11.2006р. ОСОБА_4 уклала договір дарування з ОСОБА_1 (у шлюбі ОСОБА_1 , шлюб розірваний 19.09.2007р.) /а.с.71/, яка прийняла в дар 3/ 50 частин домоволодіння, загальною площею 29,7кв.м, житловою площею 10,5кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Об`єкт в цілому складається: літера А - жиле кам`яне, житловою площею 110кв.м; літера Б - жиле кам`яне, житловою площею 78,5кв.м; літера В - жиле кам`яне, житловою площею 102,4кв.м; літера З - жиле кам`яне, житловою площею 28,5кв.м; літера Г, Д, Е, Ж, И, Л, П, О, Т, У - сараї, літера М, К - літні кухні, літера Н - вбиральня, І - цистерна, № 1-4 огорожа, ІІ-ІІІ- мостіння, житловою площею 319,4кв.м, що розташовані на земельній ділянці площею 2365кв.м. /а.с.19/

10.11.2006р. позивач на підставі вищезазначеного договору дарування зареєструвала право приватної спільної часткової власності на 3/50 частини за адресою АДРЕСА_1 . /а.с.62/

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2010р. у справі №2-3918/2010 виділено з домоволодіння АДРЕСА_1 в натурі частку у розмірі 3/50 частини домоволодіння, що складається у житловому будинку під літ. «А»: 4-1-веранди, площею 5,7кв.м.; 4-2-кухні, площею 8,8кв.м.; 4-3 - житлової кімнати, площею 10,5кв.м.; 4-4 - ванної, площею 4,1кв.м.; 4-5 - туалету, площею 1,5кв.м.; 4-6 - житлової кімнати, площею 9,4кв.м.; 4-7 - житлової кімнати, площею 11,8кв.м.; 4-8 - житлової кімнати, площею 13,3кв.м., загальною площею 65,1кв.м. та літньої кухні під літ. «Ж», площею 28,9кв.м., що належить ОСОБА_1 та припинено її право часткової власності на вказану частину.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який складається у житловому будинку під літ. «А»: 4-1 - веранди, площею 5,7кв.м.; 4-2 - кухні, площею 8, 8кв.м.; 4-3житлової кімнати, площею 10,5кв.м.; 4-4 - ванної, площею 4,1кв.м.; 4-5 - туалету, площею 1,5кв.м.; 4-6 - житлової кімнати, площею 9,4кв.м.; 4-7 - житлової кімнати, площею 11,8кв.м.; 4-8 - житлової кімнати, площею 13,3кв.м., загальною площею 65,1кв.м. та літньої кухні під літ. «Ж», площею 28,9кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .с.73-74/

06.12.2012р. позивач на підставі вищезазначеного рішення суду зареєструвала право приватної власності житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 а.с.62/

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 11.05.2018р. у справі №2-3918/2010 задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2010р. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2010 року скасовано. /а.с.75-76/

16.04.2019р. ОСОБА_2 подала заяву про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 11.05.2018р. у справі 2-3918/10, якою скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2010р. /а.с.102-105/

16.04.2019р. державний реєстратор прав на нерухоме майно юридичного департаменту Одеської міської ради Янчева Я.Г., керуючись ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року №1114., прийняла рішення №46487605 про скасування запису про право власності, внесено запис про скасування державної реєстрації права власності за номером 23535709 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 101. /а.с.113/

Не погоджуючись з рішенням державного реєстратора про скасування державної реєстрації права власності, позивач звернулася до суду з даним позовом. Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що третя особа у справі ОСОБА_2 не є належною особою, яка могла б подати заяву щодо внесення реєстраційних дій відносно права власності ОСОБА_1 , тобто не могла бути заявником про скасування державної реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Перевіривши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства виходячи з наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 ч.1 ст.19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи до державного реєстратора звернулася третя особа у справі ОСОБА_2 , яка є: відповідачем у справі №2-3918/2010, в якій заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2010р. було визнано право власності нерухомого об`єкта за ОСОБА_1 ; заявником в провадженні про перегляд вищезазначеного заочного рішення; особою, прав та законних інтересів якої, безпосередньо стосується заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.09.2010р., оскільки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існує спір про право власності та користування щодо окремих частин домоволодіння.

Враховуючи те, що позивач не була заявником стосовно спірної реєстраційної дії, та така реєстрація вчинена за заявою іншої особи, тому даний спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства, та чи заявляються, окрім вимог про скасування оскаржуваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення, здійснено оскаржуваний запис.

Натомість, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів зазначає, що спір у даній справі не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор, приймаючи оскаржуване рішення про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, не мав публічно-правових відносин саме з позивачем.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував того, що цей спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме - є спором позивача та третьої особи щодо прав на об`єкт нерухомості.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 06.02.2020р. (справа № 824/442/15-а).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи порушив норми процесуального права, в порядку п.1 ч.1 ст.238, ч.1 ст.319 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 311, 315, 319, 321, 322, 325 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Янчевої Яни Георгіївни задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року скасувати.

Закрити провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Янчевої Яни Георгіївни, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу право звернення до суду в порядку цивільного судочинства, та про наявність права протягом десяти днів з дня отримання ним даної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.