Справа № 560/4332/19
Суддя: Польовий О.Л.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4332/19
УХВАЛА

іменем України

11 березня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Польового О.Л. розглянувши адміністративну справу за позовом ТОВ "Діва-Нова" до Головного управління ДПС у Хмельницькій області , Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Діва-Нова" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, ДПС України, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Хмельницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, від 30.07.2019 №1239590/39362253, №1239591/39362253 та зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складені ТОВ "Діва-Нова" податкові накладні від 20.12.2018 №15, від 18.12.2018 №16.

Ухвалою від 24.02.2020 Хмельницький окружний адміністративний суд залишив без руху позовну заяву ТОВ "Діва-Нова" у зв`язку з пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Позивач подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій зазначив, що пропуск встановленого законодавством строку відбувся у зв`язку із великим навантаженням на працівників ТОВ "Діва-Нова", зайнятих підготовкою цієї позовної заяви та ще 4 позовів (справи, що знаходяться в провадженні Хмельницького окружного адміністративного суду), які містять подібний по обсягу значний перелік доказів (документів). Вважає причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Вирішуючи клопотання ТОВ "Діва-Нова" про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права в судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 Податкового кодексу України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Дослідження змісту аналізованих приписів статей Податкового кодексу України та статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України вказує на те, що спеціальні строки для звернення до суду з позовом про скасування рішень контролюючих органів, що не пов`язані з нарахуванням грошових зобов`язань, зокрема рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН та зобов`язання її зареєструвати, нормами Податкового кодексу України не визначені.

Отже, із прийняттям чинної редакції Кодексу адміністративного судочинства України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, оскаржуються в судовому порядку в тримісячний та шестимісячний строки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.10.2019 року у справі №60/20468/18.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 17.04.2018 у справі №9901/473/18, від 11.03.2019 у справі №9901/95/19 та від 08.04.2019 у справі №9901/138/19.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Стаббігс та інші проти Великобританії" визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Суд встановив, що рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 30.07.2019 №1239590/39362253, №1239591/39362253 позивач оскаржував в адміністративному порядку.

Рішеннями від 19.08.2019 №35714/39362253/2, №35713/39362253/2 ДФС України скарги позивача залишила без задоволення.

19.08.2019 позивач отримав рішення за результатами розгляду скарг на спірні рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області. Однак, до суду звернувся 26.12.2019, тобто з пропуском тримісячного строку, визначеного частиною 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 4 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З урахуванням положень статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Причини пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом, зазначені позивачем у клопотанні про поновлення строків, суд вважає неповажними.

Недостатня кількість працівників ТОВ "Діва-Нова" для виконання певної роботи, зокрема, підготовки позову, не може слугувати поважною причиною для порушення позивачем строків звернення до суду з цим позовом, оскільки вирішення проблеми навантаження на працюючих залежить від управлінської політики керівництва товариства.

Позивачем не надані докази існування об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали йому збільшити кількість працівників, зайнятих підготовкою позову, а також докази існування інших обставин або труднощів, які унеможливили дотримання позивачем строків звернення до суду, встановлених законом.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Зокрема, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Оскільки вказані ТОВ "Діва-Нова" причини пропуску звернення до суду з цим позовом суд вважає неповажними, тому вказану позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску товариством з обмеженою відповідальністю "Діва-Нова" встановленого статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до суду.

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Діва-Нова" залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.Л. Польовий