Справа № 400/3557/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 р. Справа № 400/3557/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест», вул. Південна, 37, офіс 101, м. Миколаїв, 54042
до відповідачів:1. Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001 2. Державної фіскальної служби України, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053
про:визнання протиправними та скасування рішень; зобов`язання зареєструвати податкові накладні,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест» (далі - позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач, ГУ ДФС) та Державної фіскальної служби України (далі - відповідач 2, ДФС України), в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 24.09.2019 року № 1288457/41712874, № 1288461/41712874, № 1288456/41712874, № 128459/41712874, № 12884555/41712874, № 1288458/41712874;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест» від 01.08.2019 року № 2, від 02.08.2019 року № 3, від 03.08.2019 року № 4, від 03.08.2019 року № 5, від 04.08.2019 року № 6, від 06.08.2019 року № 7.

Ухвалою від 08.11.2019 року суд відкрив провадження по справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено конкретного чіткого критерію ризиковості платника податку, вказано лише загальне посилання на п. 1.6 Критеріїв ризиковості, тоді як він містить сім підпунктів. Вимоги пп. 2.1 п. 2 Критеріїв взагалі не можуть бути застосовані до позивача, оскільки він є виробником макухи та олії. Позивачем подано всі наявні документи та вчинено всі залежні від нього заходи, необхідні для реєстрації податкових накладних по взаємовідносинам із ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод», та розписано специфіку діяльності підприємства. Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних вказує на те, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних теж є незаконними.

Відповідачі подали відзиви на позовну заяву, в яких в задоволенні вимог позивача просили відмовити. Заперечуючи проти позову, відповідачі вказали, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних стало ненадання позивачем письмових пояснень стосовно інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрація яких зупинена. Згідно наданого «повідомлення» позивача з копіями документів для реєстрації по зупиненим податковим накладним вбачається відсутність розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, завірених належним чином, платіжних доручень щодо постачання/придбання товарів/послуг.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

ТОВ «Глінкор Інвест» зареєстровано як юридична особа 07.11.2017 року та перебуває на податковому обліку з дати реєстрації. Основний вид економічної діяльності товариства - виробництво олії та тваринних жирів (код за КВЕД 10.41).

Для здійснення господарської діяльності та виробництва макухи соєвої позивач придбаває у постачальників соєві боби за кодом УКТ ЗЕД 12019 «Соєві боби подрібнені або неподрібнені», а саме: у Товариства з обмеженою відповідальністю «Кварта Інвестмент» на підставі договору купівлі-продажу № 0508-19від 05.08.2019 року та специфікації № 1 від 05.08.2019 року; у Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарк Пак» на підставі договору купівлі-продажу № 0507-19 від 05.07.2019 року та специфікації № 4 від 05.08.2019 року; у Товариства з обмеженою відповідальністю «Терція Інвестмент» на підставі договору купівлі-продажу № 0108-19 від 01.08.2019 року та специфікації № 1 від 01.08.2019 року; у Товариства з обмеженою-відповідальністю «Селестон» на підставі договору купівлі-продажу № 0208-19 від 02.08.2019 року та специфікації № 1 від 02.08.2019 року; у Товариства з обмеженою-відповідальністю «Монга» на підставі договору купівлі-продажу № 0208-19 від 02.08.2019 року та специфікації № 1 від 02.08.2019 року, що підтверджується видатковими накладними, довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, товарно-транспортними накладними, рахунками на оплату, реєстрами банківських документів за серпень - вересень 2019 року, платіжними дорученнями, оборотно-сальдовими відомостями за липень - серпень 2019 року та карткою складського обліку матеріалів.

Перевезення вантажів здійснює ТОВ «Гранкор Інвест» на підставі договору надання послуг з вантажоперевезення від 01.07.2019 року № 01-П19.

Після переробки соєвих бобів та отримання готової продукції позивач реалізує її за кодом УКТ ЗЕД 1507 «Олія соєва та фракції, рафіновані або нерафіновані, але без зміни хімічного складу» та УКТ ЗЕД 2304 «Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані».

28.05.2019 року між позивачем та ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод» () укладено договір поставки макухи соєвої № 61/БКЗ, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ «Глінкор Інвест») зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, здійснити поставку товару (макухи соєвої), який не обтяжений правами третіх осіб, та передати його у власність покупцю (ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод»), а покупець - прийняти та оплатити поставлений товар належної якості та в обумовлені сторонами строки.

У серпні 2019 року, на виконання умов вищезазначеного договору, позивачем було поставлено на адресу ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод» товар (макуху соєву), а покупцем - оплачено товар, що підтверджується видатковими накладними № 184 від 01.08.2019 року, № 185 від 02.08.2019 року, № 187 від 03.08.2019 року, № 186 від 03.08.2019 року, № 188 від 04.08.2019 року, № 189 від 06.08.2019 року, товарно-транспортними накладними № 156 від 01.08.2019 року, № 197 від 02.08.2019 року, № 196 від 02.08.2019 року, № 9 від 03.08.2019 року, № 045 від 05.08.2019 року, № 33 від 01.08.2019, розрахунками на оплату № 184 від 01.08.2019 року, № 185 від 02.08.2019 року, № 186 від 03.08.2019 року, № 187 від 03.08.2019 року, № 188 від 04.08.2019 року, № 189 від 06.08.2019 року, реєстром банківських документів за серпень 2019 року, карткою складського обліку матеріалів № 00-0000008-1Н, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за серпень 2019 року. Якість товару підстверджено якісними посвідченнями.

Позивачем за результатами поставки товару складено податкові накладні від 01.08.2019 року № 2, від 02.08.2019 року № 3, від 03.08.2019 року № 4, від 03.08.2019 року № 5, від 04.08.2019 року № 6, від 06.08.2019 року № 7 та направлено їх на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі та раніше за текстом - ЄРПН).

Відповідно до квитанцій від 19.08.2019 року, 20.08.2019 року, 21.08.2019 року та 22.08.2019 року вказані податкові накладні прийняті, aлe їх реєстрацію зупинено. Як зазначено у квитанції: податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, але позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Щодо податкової накладної від 01.08.2019 року № 2 у квитанції відповідача 1 було зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Позивач направив відповідачу 1 пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарської операції із наданням відповідних доказів, які були отримані відповідачем 1, що підтверджується квитанціями № 2 по відповідним поясненням стосовно кожної з податкових накладних.

Рішенням від 24.09.2019 року № 1288457/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 2 від 01.08.2019 року у ЄРПН.

Рішенням від 24.09.2019 року № 1288461/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 3 від 02.08.2019 року у ЄРПН.

Рішенням від 24.09.2019 року № 1288456/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 4 від 03.08.2019 року у ЄРПН.

Рішенням від 24.09.2019 року № 1288459/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 5 від 03.08.2019 року у ЄРПН.

Рішенням від 24.09.2019 року № 1288455/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 6 від 04.08.2019 року у ЄРПН.

Рішенням від 24.09.2019 року № 1288458/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 7 від 06.08.2019 року у ЄРПН.

Підстава відмови: ненадання платником податку копій документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Не погоджуючись з вищевказаним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Згідно положень п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України (далі - ПК України) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку у банківські установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.1. ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до п. 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, у тому числі, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

01.01.2018 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», яким викладено в новій редакції п. 201.16 ст. 201 ПК України: «Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України».

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнята постанова № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі - Порядок № 117).

Згідно п. 5 Порядку № 117, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 6 Порядку № 117).

У відповідності до п. 10 Порядку № 117 ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

За приписами п. 18 - 20 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

У відповідності до п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної вбачається, що накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. При цьому, позивачу запропоновано надати пояснення та додаткові докази. Який саме абзац пп. 1.6 п.1 Критеріїв став підставою для зупинення реєстрації податкових накладних позивача, відповідач не обґрунтовував.

При цьому, Критерії ризиковості платника податку, визначені у листі ДФС № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року, не погоджені і не затверджені у встановленому законодавством порядку. Слід зауважити, що пп. 1.6. пункту 1 Критеріїв не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії - прийняти рішення про його віднесення до переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Більше того, пп. 1.6. пункту 1 Критеріїв містить сім різних ознак ризиковості, а зі змісту квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної неможливо встановити, під яку(і) саме ознаку(и) ризикованості підпадав позивач.

Окремо слід наголосити на тому, що у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних в обов`язковому порядку зазначається не лише сам критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, а й вказується розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, що не відповідає положенням п. 13 Порядку № 117.

У квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних дані про розрахунковий показник критерія (їв) ризиковості платника податку відсутні.

Також у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено конкретного переліку документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної.

На виконання вимог квитанцій про зупинення податкової декларації позивачем надані пояснення та первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

З самих оскаржуваних рішень вбачається, що вони прийняті з підстав не надання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків та документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Але, суд звертає увагу, що зазначена підстава є досі абстрактною та формальною.

У самому рішенні відсутні будь-яка конкретизація, яких документів не вистачило для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної. Не надано такої конкретизації претензій до первинних документів і у відзиві відповідача.

Наданими відповідачам та суду документами підтверджується реальність господарської операції між позивачем та ТОВ «Бориспільський комбікормовий завод», за результатами якої складено податкові накладні.

Різниця в обсягах постачання і залишків придбаної позивачем сировини та поставленої в подальшому готової продукції зумовлена специфікою діяльності товариства, про що відповідач 1 також повідомлявся.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював свою позицію щодо «принципу правової визначеності» (наприклад, справа «Гешмен і Герруп проти Сполученого Королівства»), відповідно до якого особа, здійснюючи правомірну поведінку, повинна мати можливість передбачати правові наслідки такої правової поведінки, чітко визначені законом.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Зі змісту оскаржуваних рішень вбачається, що вони не містить конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття відповідачем 1 такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що надані платником податку копії документів не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної. Між тим, у самих рішеннях не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20.08.2019 року по справі № 2540/3009/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд вважає оскаржувані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки їх зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких були прийняті негативні для платника податку рішення.

Щодо вимог про реєстрацію податкових накладних у ЄРПН, суд зазначає наступне:

Згідно з п.п. 201.16.4 п. 201.16 ст. 201 ПК України податкова накладна, реєстрацію якої в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено, реєструється, зокрема, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З урахуванням неправомірності відмови позивачу у реєстрації податкових накладних від 01.08.2019 року № 2, від 02.08.2019 року № 3, від 03.08.2019 року № 4, від 03.08.2019 року № 5, від 04.08.2019 року № 6 та від 06.08.2019 року № 7 у ЄРПН, суд вважає за необхідно позов у даній частині вимог задовольнити та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкові накладні у ЄРПН.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Позивач просить суд скасувати шість рішень про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язати зареєструвати в ЄРПН шість податкових накладних. Отже, позовні вимоги щодо зобов`язання вчинити певні дії є похідними вимогами від скасування рішень, що є фактично однією вимогою.

Позивачам за подання даного позову сплачено судовий збір у сумі 23052,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 558 від 11.10.2019 року. При цьому, судовий збір за даний позов з урахуванням ставки, передбаченої ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», станом на момент звернення позивача до суду, складає 11526,00 грн. (1921 х 6 = 11526).

Враховуючи викладене, судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у солідарному порядку від суми 11526,00 грн. - по 5763,00 грн. А сума надмірно сплаченого судового збору у розмірі 11526,00 грн. - поверненню з Державного бюджету на підставі відповідної ухвали.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест» (вул. Південна, 37, офіс 101, м. Миколаїв, 54042, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) та Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Миколаїв, 04053, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 24.09.2019 року № 1288457/41712874, від 24.09.2019 року № 1288461/41712874, від 24.09.2019 року № 1288456/41712874, від 24.09.2019 року № 1288459/41712874, від 24.09.2019 року № 1288455/41712874, від 24.09.2019 року № 1288458/41712874.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України Львівська площа, 8, м. Миколаїв, 04053, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест» від 01.08.2019 року № 2, від 02.08.2019 року № 3, від 03.08.2019 року № 4, від 03.08.2019 року № 5, від 04.08.2019 року № 6, від 06.02.2019 року № 7 датами їх подання.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест» (вул. Південна, 37, офіс 101, м. Миколаїв, 54042, ) судові витрати у розмірі 5763,00 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 коп.).

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Миколаїв, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глінкор Інвест» (вул. Південна, 37, офіс 101, м. Миколаїв, 54042, ) судові витрати у розмірі 5763,00 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.03.2020 року.

Суддя О.В. Малих