Справа № 480/5198/19
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2020 р. Справа № 480/5198/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
за участю секретаря судового засідання - Токар Ю.В.,
представника позивача - Гребіник В.В.,
відповідача - Михна І.М.,
третьої особи - ОСОБА_1 ,
представника третьої особи - Алфімова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Державна архітектурно - будівельна інспекція України, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 , в якому просить зобов`язати гр. ОСОБА_2 знести самочинне будівництво, а саме господарську будівлю (сарай) по АДРЕСА_1 .
За результатами позапланової перевірки складено акт перевірки від 21.11.2018 № 426, протокол про адміністративне правопорушення № 426 та видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт № 426.
Перевіркою виконання вимог припису № 426 встановлено, що гр. ОСОБА_2 вимоги припису виконано частково, а саме: виконання будівельних з 21.11.2018 не виконувалось, але станом на 03.06.2019 в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт інформація про початок виконання будівельних робіт відсутня, чим порушив абз.3 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Країни від 23.05.2011 № 553 та вимоги ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами позапланової перевірки складено акт від 03.06.2019 № 244 та видано повторно припис про усунення порушення вимог законодавства № 244.
Перевіркою виконання вимог припису № 244 замовника встановлено, що гр. ОСОБА_2 вимоги припису не виконано, а саме: в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт інформація про початок виконання будівельних робіт відсутня, чим порушив абз.3 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 та вимоги ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». За результатами позапланової перевірки складено акт перевірки від 03.06.2019 № 415.
Таким чином позивач вважає, що гр. ОСОБА_2 виконав будівельні роботи з будівництва господарської будівлі без отримання вихідних даних (містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для проектування об`єкта будівництва), без розробленої та затверджених в установленому законодавством порядку проектної документації або будівельного паспорта та без документу, що надає право на виконання будівельних робіт. У зв`язку з тим, що особа яка здійснила вищевказане самочинне будівництво, не виконує вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та не приводить даний об`єкт у відповідність до вимог чинного законодавства, об`єкт підлягає знесенню за рахунок гр. ОСОБА_2 . Таким чином, Держархбудінспекцією набуто право в межах наданих повноважень та у відповідності до вимог ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» звернутись до суду з даним позовом через відсутність інших можливостей реалізувати власні повноваження.
Ухвалою суду було відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач надав суду відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує з огляду на наступне.
Відповідач зазначає, спірний сарай він реконструював на належній йому земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Реконструкцію існуючого сараю здійснював відповідно робочого проекту «Реконструкція сараю з погребом по АДРЕСА_1 », після поданого у встановленому порядку повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Істотних відхилень від робочого проекту не допущено, істотних порушень будівельних норм і правил також, а тому відповідач вважає, що здійснена ним реконструкція сараю не підпадає під ознаки самочинного будівництва.
Також відповідач зазначає, що позивач не наводить доказів його відмови у проведенні перебудови сараю, не вказує, за якими параметрами така перебудова має бути здійснена, у той час, як з матеріалів справи вбачається, що належний йому на праві власності сарай після реконструкції знаходиться на тому з місці, має ті ж геометричні розміри в плані, площу, а тому будь-які правові підстави перебудови сараю чи для позбавлення його права власності на сарай після його реконструкції відсутні.
Третя особа, ОСОБА_1 подала суду пояснення в яких позовні вимоги підтримує, з огляду на таке.
ОСОБА_1 зазначає, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 . Згідно Акту міжвідомчої комісії міськвиконкому №1790 від 17.08.2018 року встановлено, що власником сусіднього домоволодіння на відстані близько 2м від стін коридору житлового будинку заявниці проводиться будівництво дерев`яного сараю на цегляному фундаменті. При ньому порушуються протипожежні відстані, передбачені ДБН 360-92**. Згідно довідки від 19.11.2019 року Роменського МРВ УДСНС України у Сумській області, під час проведення комісійного огляду виявлено, що не витримано протипожежну відстань від господарчої будівлі, що будується, до розміщеного поряд житлового будинку.
Отже ОСОБА_1 вважає, що самочинне будівництво на відстані двох метрів від її житлового будинку, господарської будівлі чи споруди проводиться ОСОБА_2 з грубим порушенням вимог законодавства.
Ухвалою суду було задоволено клопотання відповідача, призначено справу до судового розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.
Відповідач проти позову заперечував та просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Третя особа, ОСОБА_1 та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.
Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, 21.11.2018 згідно направлення для проведення позапланової перевірки від 15.11.2018 № 426, на підставі звернення фізичної особи від 09.10.2018 № 40-1018/ЗГ-201, головним державним інспектором Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області проведено позапланову перевірку по об`єкту: «Будівництво господарської будівлі по АДРЕСА_1 ».
Також за наслідками зазначеної перевірки було складено протокол про адміністративне правопорушення № 426 від 21.11.2018 та видано припис № 426 від 21.11.2018 про зупинення підготовчих та будівельних робіт (а.с. 27 29). На підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 426 від 21.11.2018 було прийнято постанову №135 від 26.11.2018, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 4250 грн. (а.с. 30).
За результатами позапланової перевірки виконання вимог припису № 426 від 21.22.2018 встановлено, що гр. ОСОБА_2 вимоги припису виконано частково, а саме: будівельні роботи з 21.11.2018 не виконувалось, але станом на 03.06.2019 в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт інформація про початок виконання будівельних робіт відсутня, чим порушив п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Країни від 23.05.2011 № 553. Зазначені висновки викладені в акті перевірки від 03.06.2019 № 244 (а.с.36 42). Також за наслідками зазначеної перевірки видано припис про усунення порушення вимог законодавства № 244 від 03.06.2019, яким зобов`язано ОСОБА_2 : 1) усунути порушення шляхом введення в експлуатацію господарської будівлі, керуючись п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, в термін до 03.08.2019; 2) у разі неможливості виконання п.1 вжити інші можливі заходи щодо усунення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил і термін до 03.08.2019 (а.с. 43).
В подальшому за результатами перевірки виконання вимог припису № 244 встановлено, що гр. ОСОБА_2 вимоги припису не виконано, а саме: в єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт інформація про початок виконання будівельних робіт відсутня, чим порушено абз.3 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів Країни від 23.05.2011 № 553 та вимоги ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Зазначені висновки викладені в акті перевірки від 09.10.2019 № 415 (а.с. 46 52). За результатами вказаної перевірки жодних приписів чи заходів притягнення до відповідальності відповідача УДАБІ у Сумській області складено не було. Натомість подано до суду адміністративний позов про знесення самочинного будівництва.
Відмовляючи у задоволенні позову суд виходить з наступного.
Статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством. Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно з ч. 4 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 4-1) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю; 8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію; 10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки; 11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553) визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва. У разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, щодо якого неможливо встановити суб`єкта містобудування, який будує чи збудував такий об`єкт, перевірка проводиться із залученням представників органів місцевого самоврядування та органів внутрішніх справ. Документи, оформлені за результатами такої перевірки, надсилаються до відповідного органу внутрішніх справ для встановлення особи суб`єкта містобудування.
Згідно з п. 11 Порядку № 553, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: 1) безперешкодного доступу на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; 3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; 4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомок, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації; 5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством; 7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій; 8) отримувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю; 9) вимагати у випадках, передбачених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій; 10) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію; 11) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки.
Пунктом 12 Порядку № 553 визначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання та фізичними особами; ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством; за письмовим зверненням суб`єкта містобудування надавати консультативну допомогу у здійсненні державного архітектурно-будівельного контролю.
Суд зазначає, що згідно вимог ст. 38, ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» і ст. 376 ЦК України, орган державного архітектурно-будівельного контролю за наявності обставин, передбачених абзацом першим частини першої статті 38 цього Закону (у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою), уповноважений та зобов`язаний видати припис про усунення порушень, у тому числі шляхом знесення самочинного збудованого об`єкта особі, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво. Цей припис є обов`язковою передумовою для можливості контролюючого органу на звернення до суду на підставі абз. 2 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у зв`язку з його невиконанням.
Верховний Суд вже неодноразово розглядав аналогічні справи: № 820/3183/16, № 813/6426/14, № 813/6284/14, № 814/2645/15, № 813/6423/14, №822/2149/18.
У постановах за наслідками розгляду цих справ Верховний Суд сформулював такі висновки:
- відповідно до вимог частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України для задоволення позову у цій категорії справ необхідно наявність таких фактів як неможливість перебудови об`єкту або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови;
- у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову;
- знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
Відповідно до частин 1, 4, 7 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.
За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.
У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.
У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.
В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.
Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).
В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови.
З матеріалів справи суд вбачає, що на підставі договорів купівлі-продажу від 25.12.2013 відповідачу на праві приватної власності належать земельна ділянка та житловий будинок з надвірними будівлями: "п/д" - підвал, "а" - прибудова, "г-к" - ганок, "Б" - сарай, "В" - сарай, "п/г" - погріб, "У" - вбиральна, № б/н - огорожа, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 85 88). Розташування жилого будинку та надвірних будівель позначено на схематичному плані земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку, який є складовою технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого Роменським МБТІ 26.10.2013 року (а.с.100-104). Із зазначеного плану вбачається, що на належній відповідачу земельній ділянці знаходяться придбані ним, зокрема, сарай позначений літ. В розміром 4,1 на 4,7 м.
Як пояснив в судовому засіданні відповідач, з огляду на те, що набуті ним у власність сараї були побудовані ще у 1952 році, то вони потребували капітального ремонту, у зв`язку із чим ним у ФОП ОСОБА_3 був замовлений робочий проект «Реконструкція сараю з погребом по АДРЕСА_1 » без зміни площі забудови, а саме щодо реконструкції сараю, позначеного на плані, виготовленому Роменським МБТІ 26.10.2013 року, літ. В розміром 4,1 на 4,7 м. (а.с. 89 93).
У серпні 2018 року відповідач подав до УДАБІ у Сумській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт: реконструкція сараю з погребом, яке зареєстровано за № СМ 061 182 332 072 від 08.2018 р. (а.с. 94 99).
Отже, судом встановлено, що будівельні роботи відповідачем були виконані на земельній ділянці, що належить йому на праві власності, на підставі робочого проекту «Реконструкція сараю з погребом по АДРЕСА_1 » та після поданого у серпні 2018 року до УДАБІ у Сумській області повідомлення про початок виконання будівельних робіт: реконструкція сараю з погребом, яке зареєстровано за № СМ 061 182 332 072 від 08.2018 р.
Суд зазначає, що в жодному із зазначених вище акті перевірки позивач не встановив факту істотного відхилення перебудови від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб або істотного порушення будівельних норм і правил.
При цьому посилання позивача, що у повідомленні про початок виконання будівельних робіт, яке зареєстровано за № СМ 061 182 332 072 від 08.2018 р., відповідач зазначив недостовірні дані суд вважає безпідставним, оскільки позивач не надав суду доказів скасування реєстрації зазначеного повідомлення. Положення ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням. Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії: 1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою; 3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.
Тобто, тягар доказування наявності вказаних фактів та умов покладається на суб`єкті владних повноважень, що звертається до суду, а їх перевірка покладена на суд.
При цьому суд враховує, що за змістом повторного припису від 03.06.2019 № 244 відповідача зобов`язано усунути порушення шляхом введення в експлуатацію господарської будівлі, керуючись п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461.
Відтак, оскільки знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності, суд доходить висновку позовні вимоги визнаються судом передчасними, оскільки позивач не використав всіх своїх прав та можливостей, які йому надані Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», постановою КМУ від 23.05.2011 № 553, Цивільним кодексом України.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 знести самочинне будівництво, а саме господарську будівлю (сарай) по АДРЕСА_1 відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10.03.2020 року.

Суддя В.О. Павлічек