Справа № 360/4491/19
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року справа № 360/4491/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., секретар судового засідання Сізонов Є.С., за участю представника позивача Слєсарєва І.Е., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Слєсарєва Ігоря Едуардовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року (повний текст складено 09 грудня 2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/4491/19 (суддя в 1 інстанції Тихонов І.В.) за позовом ОСОБА_1 до Новопсковської районної ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі,-

В С Т А Н О В И В:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Новопсковської районної ради (далі відповідач), в якій просить стягнути з Новопсковської районної ради на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за весь час затримки виконання постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11.05.2017 у справі № 420/2288/16-а, а саме за період з 12.05.2017 по 16.10.2019 включно у загальному розмірі 971765,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до рішення Новопсковської районної ради сьомого скликання від 12 грудня 2015 року № 1/4, ОСОБА_1 було обрано заступником голови Новопсковської районної ради про шо, був зроблений відповідний запис в її трудовій книжці НОМЕР_1 .

Рішенням шостої (позачергової) сесії Новопсковської районної ради № 6/1 від 03 червня 2016 року «Про дострокове припинення повноважень заступника голови Новопсковської районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 » позивача було незаконно звільнено з займаної посади.

Згідно до постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11.05.2017 у справі № 420/2288/16-а визнано протиправним та скасовано рішення Новопсковської районної ради сьомого скликання № 6/1 від 03 червня 2016 року «Про дострокове припинення повноважень заступника голови Новопсковської районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника голови Новопсковської районної ради.

В частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць постанова суду підлягає негайному виконанню.

18.05.2017 позивач звернулася до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Луганській області з виконавчим листом про примусове виконання судового рішення про поновлення на роботі.

24 травня 2017 року головним державним виконавцем Галушкою М.В. була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 54006038. Згідно зазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику - Новопсковській районній раді необхідно виконати рішення суду в частині поновлення позивача на посаді заступника голови Новопсковської районної ради сьомого скликання протягом 10 робочих днів.

Державним виконавцем відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» направлено вимогу боржнику щодо стану виконання рішення суду та попереджено про наслідки невиконання судового рішення.

30.05.2017 на підставі заяви позивача Новопсковським ВП ГУНП в Луганській області відкрито кримінальне провадження № 0000181 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

30.06.2017 державним виконавцем, відповідно до ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн.

14.07.2017 державним виконавцем, відповідно до ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн.

08.09.2017 державним виконавцем, відповідно до ст. ст. 18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», направлено до Новопсковського відділу поліції ГУНП в Луганській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Новопсковської районної ради Луганської області згідно ст. 382 КК України.

До теперішнього часу постанова Новопсковського районного суду Луганської області від 11.05.2017 у справі № 420/2288/16-а про поновлення позивача на посаді заступника голови Новопсковської районної ради не виконана.

Станом на час звернення до суду з указаним позовом постанова Новопсковського районного суду Луганської області від 11.05.2017 у справі № 420/2288/16-а відповідачем не виконана, а тому з урахуванням положень ст. 236 КЗпП України позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у період з 12 травня 2017 року до моменту звернення до суду з даним позовом, тобто, 16 жовтня 2019 року.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі № 360/4491/19 у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Постановою Новопсковського районного суду Луганської області від 11.05.2017 у справі № 420/2288/16-а, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04.07.2017, позов ОСОБА_1 до Новопсковської районної ради про зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Новопсковської районної ради сьомого скликання № 6/1 від 03.06.2016 року «Про дострокове припинення повноважень заступника голови Новопсковської районної ради сьомого скликання ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника голови Новопсковської районної ради сьомого скликання; стягнуто з Новопсковської районної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 120992,76 грн.; стягнуто з Новопсковської районної ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 5000 грн.; в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено (арк.справи 8-13).

Рішенням Марківського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2018 року позов задоволений частково: визнано протиправними дії Новопсковської районної ради сьомого скликання щодо затримки у виконанні рішення суду згідно постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11 травня 2017 року ЄУ № 420/2288/16-а; стягнуто з Новопсковської районної ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку з затримкою у виконанні рішення суду - постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11 травня 2017 року ЄУ № 420/2288/16-а в сумі 17689 грн. 00 коп.; стягнуто з Новопсковської районної ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 5000 грн. Зобов`язано Новопсковську районну раду вчинити певні дії, зокрема: зобов`язано Новопсковську районну раду подати звіт до Марківського районного суду Луганської області про виконання судового рішення за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Новопсковської районної ради «Про визнання дій Новопсковської районної ради протиправними, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з затримкою у виконанні рішення суду, відшкодування моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії»; зобов`язано Новопсковську районну раду перерахувати середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 відповідно до постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11 травня 2017 року ЄУ № 420/2288/16-а за період з 03.06.2016 року по 11 травня 2017 року; зобов`язано Новопсковську районну раду перерахувати виплати по листку непрацездатності серія НОМЕР_2 № 736980 у відповідності до постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11 травня 2017 року ЄУ № 420/2288/16-а та стягнути з Новопсковської районної ради на користь ОСОБА_1 суму, яка становить різницю між перехованими та сплаченими коштами по листку непрацездатності; зобов`язано Новопсковську районну раду перерахувати сплачену компенсацію за невикористану відпустку у відповідності до постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11 травня 2017 року ЄУ № 420/2288/16-а та стягнути з Новопсковської районної ради на користь ОСОБА_1 суму, яка становить різницю між перехованими та сплаченими коштами за компенсацію за невикористану відпустку; зобов`язано Новопсковську районну раду перерахувати сплачену заробітну плату за травень 2016 року у відповідності до постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11 травня 2017 року ЄУ № 420/2288/16-а та стягнути з Новопсковської районної ради на користь ОСОБА_1 суму, яка становить різницю між перехованими та сплаченими коштами по заробітній платі за травень 2016 року; зобов`язано Новопсковську районну раду перерахувати суму стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2016 року по 11.05.2017 року включно у відповідності до постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11 травня 2017 року ЄУ №420/2288/16-а та стягнути з Новопсковської районної ради на користь ОСОБА_1 суму, яка становить різницю між нарахованими та перехованими коштами за час вимушеного прогулу за період з 04.06.2016 року по 11.05.2017 року включно; зобов`язано Новопсковську районну раду перерахувати середній заробіток за час вимушеного прогулу в зв`язку затримкою у невиконані рішення суду - постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11 травня 2017 року ЄУ № 420/2288/16-а за період набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України № 353 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» та стягнути з Новопсковської районної ради на користь ОСОБА_1 суму, яка становить різницю між нарахованою сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з набранням чинності постанови Кабінету Міністрів України № 353 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» та нарахованою сумою середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з затримкою у невиконані рішення суду - постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11 травня 2017 року ЄУ №420/2288/16-а; допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення у межах суми стягнення за один місяць (арк.справи 45-54).

Відповідач Новопсковська районна рада, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року апеляційну скаргу Новопсковської районної ради - задоволено. Рішення Марківського районного суду Луганської області від 24 жовтня 2018 року у справі № 420/1156/17 за позовом ОСОБА_1 до Новопсковської районної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - скасовано. Прийнято нову постанову. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Новопсковської районної ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено (арк.справи 56-60).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання щодо періоду стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу необхідно визначити дату поновлення позивача на посаді на підставі рішення суду у справі № 420/2288/16-а. Отже, особа має право звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу тільки у випадку, якщо ця особа на момент подання позову вже поновлена на відповідній посаді. Тобто, суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність позовних вимог.

За загальним правилом у питаннях регулювання публічної служби пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини.

Як вбачається з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає у тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Не виконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина 3 статті 14 КАС України).

Ця відповідальність не поставлена в залежність від дій чи ініціативи працівника. Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Таким чином, згідно з статтею 236 КЗпП проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Положення статті 236 КЗпП України не містить як обов`язкову підставу для її застосування - факт поновлення особи на роботі, а передбачає лише факт затримки виконання судового рішення. Такий факт встановлений судом у цій справі та не є спірним.

Водночас спірний у цій справі період затримки виконання судового рішення для стягнення середнього заробітку, зокрема кінцева дата, самостійно визначена позивачем як належний спосіб захисту його права.

Наведена правова позиція цілком узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 2 жовтня 2019 року у справі № 823/1507/18; від 5 вересня 2019 року у справі № 816/943/17; від 28 листопада 2019 року у справі № 804/6862/16.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що наявність вини відповідача в затримці виконання судового рішення не є обов`язковою для задоволення заявлених вимог. Наявність вини випливає з норм Конституції України, згідно яких судові рішення, які набрали законної сили, повинні виконуватись державними органами добровільно, без відкриття виконавчого провадження.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення встановити період затримки та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Згідно розрахунку позивача сума середнього заробітку за весь час затримки виконання постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11 травня 2017 року у справі № 420/2288/16-а, а саме за період з 12 травня 2017 року по 16 жовтня 2019 року включно складає 971 765,01 грн.

Правильність зазначеного розрахунку відповідачем під час судового розгляду даної справи не заперечувалася.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, не здійснюючи нарахування та виплату позивачу середнього заробітку за весь час затримки виконання судового рішення, відповідач діяв протиправно.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 частини 1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку, що внаслідок неправильного застосування норм матеріального права, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Слєсарєва Ігоря Едуардовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі № 360/4491/19 задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі № 360/4491/19 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Новопсковської районної ради про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі задовольнити.

Стягнути з Новопсковської районної ради () на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) суму середнього заробітку за весь час затримки виконання постанови Новопсковського районного суду Луганської області від 11 травня 2017 року у справі № 420/2288/16-а, а саме за період з 12 травня 2017 року по 16 жовтня 2019 року включно у загальному розмірі 971 765,01 грн. (дев`ятсот сімдесят одна тисяча сімсот шістдесят п`ять гривень 01 копійка).

Повне судове рішення складено 12 березня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв