Справа № 420/5348/18
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

10 березня 2020 року м. Київ№ 420/5348/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСІДЕКС»
доГоловного управління ДФС в Одеській області
провизнання протиправними та скасування актів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОСІДЕКС" (далі - ТОВ "АГРОСІДЕКС", позивач) звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області, відповідач) з вимогами про визнання протиправними та скасування актів №1873/15-32-14-02/34930118 від 13.12.2017 року та №27084/15-32-12-10/34930118 від 18.09.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовано незгодою позивача з висновками ГУ ДФС в Одеській області, викладених в акті № 1873/15-32-14-02/34930118 від 13.12.2017 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСІДЕКС" () валютного законодавства при здійсненні операцій за зовнішньоекономічними угодами від 12.03.2015 № 8, 18.12.2015 № 19, від 08.10.2014 № 6, від 12.11.2014 №7, від 05.08.2014 № 3 за період діяльності з 10.10.2014 по 06.12.2017 року та акті від 18.09.2018 року № 27084/15-32-12-10/34930118 камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСІДЕКС" () з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за липень 2018 року.

На думку позивача, висновки, викладені у вказаних Актах перевірки так само, як і самі Акти складено з порушенням вимог Порядку оформлення результатів документальних перевірок та камеральних перевірок, а тому останні мають бути визнані протиправними та скасовані.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 року адміністративну справу № 420/5348/18 передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2019 року вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду в спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику сторін) та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Дану ухвалу суду відповідачем отримано 03.08.2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Станом на час вирішення справи, відповідачами відзиву подано не було, так само, як і заяв про визнання позову.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що 13.12.2017 року на підставі наказу від 17.11.2017 № 6072 та направлення від 22.11.2017 № 9073/14-02 головним державним податковим ревізором - інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, інформації отриманої від ПАТ «БАНК ПІВДЕННИЙ» (листи від 02.07.2015 № 17-30509, від 03.06.2016 № 17-29511), ПАТ «ДІАМАНТ БАНК» (листи від 03.02.2015 № 1205/23-01, від 02.03.2015 № 1244/23-01) проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСІДЕКС» з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними угодами від 12.03.2015 № 8 (дата здійснення операції - 13.03.2015 року), від 18.12.2015 № 19 (дата здійснення операції - 03.02.2016 року), від 08.10.2014 № 6 (дата здійснення операції -10.10.2014), від 12.11.2014 № 7 (дата здійснення операції - 19.11.2014), від 05.08.2014 № 3 (дата здійснення операції - 19.11.2014) за період діяльності з 10.10.2014 року по дату закінчення документальної позапланової виїзної перевірки.

Судом з матеріалів справи встановлено, що копію наказу контролюючого органу від 17.11.2017 № 6072 вручено під розписку 30.11.2017 року директору ТОВ «АГРОСІДЕКС» - Серікову Володимиру Федоровичу. Також останнього під підпис 30.11.2017 року ознайомлено з направленням від 22.11.2017 № 9073/14-02 на право проведення перевірки.

За результатами вказаної перевірки, відповідачем складено Акт № 1873/15-32-14-02/34930118, висновками якого встановлено порушення ТОВ «АГРОСІДЕКС»:

- ст.1 Закону України від 23.09.1994 № 185/94-BP «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) в частині не дотримання законодавчо встановлених термінів розрахунків:

з нерезидентом "PLAZA INTER COMMERCIAL LLP" (Великобританія), у т.ч.: в сумі 1523,62 дол. США за контрактом 05.08.2014 № 8; в сумі 8984,08 дол. США за контрактом від 08.10.2014 № 6; в сумі 4840,00 дол. США за контрактом від 12.11.2014 № 7;

з нерезидентом "VIMAR TRADE LTD" (Китай), у т.ч.: в сумі 13440,00 дол. США за контрактом від 12.03.2015 №8; в сумі 7 670,00 дол. США за контрактом від 18.12.2015 № 19.

- ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 № 15-93 «Про систему валют-регулювання і валютного контролю» та ст. 1 Указу Президента України від 18.06.1994 № «Про невідкладні заходи щодо повернення на Україну валютних цінностей, які належать резиденту України та незаконно знаходяться за її межами» - не проведено декларування валютних цінностей, доходів та майна, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.04.2015 року.

15 серпня 2018 року ДП «АГРОСІДЕКС» подано до ГУ ДФС в Одеській області заперечення на акт перевірки від 13.12.2017 року № 1873/15-32-14-02/34930118.

За результатами розгляду заперечення, ГУ ДФС в Одеській області листом від 28.08.2018 року № 12397/10/15-32-14-02-03, останні залишено без розгляду.

Одночасно, позивача було повідомлено, що ГУ ДФС в Одеській області керуючись п.86.8 ст.86 Податкового кодексу України було винесено податкові повідомлення-рішення від 29.01.2018 №004151402, від 29.01.2402.

Окрім цього, судом встановлено, що 18.09.2018 року ГУ ДФС в Одеській області проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСІДЕКС" () з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника за липень 2018 року, за результатами якої складено Акт № 27084/15-32-12-10/34930118.

Висновками вказаного Акту перевірки ТОВ «АГРОСІДЕКС» було відмовлено у наданні бюджетного відшкодування на поточний рахунок платника податку у сумі 87 888, 00 грн. внаслідок порушення останнім вимог Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року № 21 (із змінами і доповненнями) та п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ (із змінами та поповненнями).

ТОВ «АГРОСІДЕКС» вважаючи вказані вище акти перевірки протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернулося з даним позовом до суду.

Беручи до уваги викладене вище, суд при вирішенні даної справи виходить з наступного.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Пунктом 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.

Відповідно до ст. 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

У той же час, відповідно до підпункту 75.2.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом (пункт 78.4 статті 78 ПК України).

Порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом (п 86.1).

Згідно п. 86.2 вказаної статті ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Таким чином, вказані вище норми ПК України вказують про те, що за результатами документальної та камеральної перевірки, у разі встановлення під час її проведення порушень платником податків вимог ПК України, складається Акт перевірки, у висновках якого відображаються відповідні порушення.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з пунктом 1 частини першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування актів документальної та камеральної перевірки.

Суд наголошує, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність, а тому не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 5 КАС України, яке може бути оскаржено до адміністративного суду.

При цьому дії службової особи щодо складання такого акта, включення до нього певних висновків не породжують обов`язкових юридичних наслідків, що не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача.

Отже, оскаржувані позивачем акти перевірки на момент звернення з цим позовом до суду не порушують прав, свобод або інтересів позивача, що, на підставі наведених вище положень частини першої статті 5 КАС України, унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства.

У той же час, суд звертає увагу на те, що доводи позивача щодо протиправності дій держаного інспектора зі складання актів документальної та камеральної перевірки та помилковості (необ`єктивності) висновків, що містяться в таких актах, можуть бути перевірені адміністративним судом у разі звернення особи з позовом про визнання протиправним і скасування рішення ГУ ДФС в Одеській області, прийнятого на підставі висновків таких актів, якими порушено права, свободи або законні інтереси позивача, прийнятого за результатами проведеної перевірки.

Згідно пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч. 1 ст. 239 КАС України).

Суд звертає увагу, що «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Отже, оскаржувані акти перевірки №1873/15-32-14-02/34930118 від 13.12.2017 року та №27084/15-32-12-10/34930118 від 18.09.2018 року не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не порушують самі по собі прав, свобод або інтересів позивача, що на підставі наведених вище положень КАС України унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства. Крім того, встановлена правова природа оспорюваного рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його протиправним та скасування, у зв`язку з чим ці позовні вимоги не можуть розглядатися у судах.

Таким чином, провадження у даній справі підлягає закриттю.

Аналогічну позицію у подібних правовідносинах було висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року по справі № 810/5854/14, яка в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України та ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016 року, має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Керуючись статтями ст.ст. 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі № 420/5348/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОСІДЕКС» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування актів.

2. Роз`яснити позивачу, що розгляд даної позовної вимоги не підлягає розгляду у судах (в тому числі у господарських) та повторне звернення до адміністративного суду зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

3. Відповідно до частини 2 статті 238 КАС України Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Згідно ч. 1 ст. 295 та ч. 1 ст. 297 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя І.М. Погрібніченко