Справа № 460/4157/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 березня 2020 року м. Рівне № 460/4157/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

В С Т А Н О В И В:

Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з утриманням в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" у період з 5 серпня 2011 року по 25 червня 2015 року в сумі 73277,48грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 5 серпня 2011 року по 25 червня 2015 року відповідач проходив військову службу (навчання) курсантів в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут імені Ігоря Сікорського» (далі - Інститут). Після закінчення навчання, відповідач у період з 26 червня 2015 року по 12 жовтня 2019 року проходив службу за контрактом в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації (далі Держспецзв`язку) особами рядового і начальницького складу та контрактами про проходження громадянами України військової служби спеціального зв`язку та захисту інформації України на посадах осіб офіцерського складу. При цьому, на підставі вказаних Контрактів відповідач взяв на себе зобов`язання, зокрема, у разі звільнення зі служби під час навчання або протягом 5 років після закінчення навчання в Інституті добровільно відшкодувати Держспецзв`язку витрати, пов`язані з його утримання в Інституті. З 12 жовтня 2019 року, тобто до закінчення 5-річного терміну після завершення навчання в Інституті, відповідача було звільнено з військової служби. При цьому, витрати в сумі 73277,48грн, пов`язані з утриманням в Інституті у період з 5 серпня 2011 року по 25 червня 2015 року, відповідач в добровільному порядку не відшкодував. З наведених підстав, позивач просив позовні вимоги задовольнити повністю.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що у період з 5 серпня 2011 року по 25 червня 2015 року він проходив службу (навчання) в Інституті на посаді курсанта як цивільна особа рядового складу зі спеціальним званням рядовий Держспецзв`язку, що не може вважатися проходженням військової служби. Також, відповідач зауважує, що укладені ним з Держспецзв`язком контракти про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового та начальницького складу від 4 серпня 2011 року, від 18 квітня 2014 року та від 24 квітня 2015 року дійсно містили положення, згідно з якими відповідач зобов`язувався проходити службу в Держспецзв`язку протягом 5 років та у разі звільнення зі служби під час навчання або протягом 5 років після закінчення навчання в Інституті відшкодувати Держспецзв`язку витрати, пов`язані з його утримання в Інституті. Однак, у листопаді 2015 року Контракт від 24 квітня 2015 року в односторонньому порядку був розірваний Держспецзв`язком у зв`язку зі скороченням штатів та проведенням організаційних заходів. Натомість, 10 листопада 2015 року між Держспецзв`язком та відповідачем був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України на посадах осіб офіцерського складу, який не містив жодних положень з приводу взяття відповідачем зобов`язань щодо відшкодування витрат з його утримання в Інституті у випадку звільнення зі служби протягом 5 років після закінчення навчального закладу. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що 31 грудня 2015 року на підставі наказу Управління Держспецзв`язку в Рівненській області від 7 грудня 2015 року № 67-ОС було припинено дію укладених з ним контрактів про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового та начальницького складу. Також, відповідач вважає безпідставним покликання позивача в обґрунтування позовних вимог на Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затверджений наказом Адміністрації Держспецзв`язку та Міністерства фінансів України від 18 грудня 2012 року № 623/1358, а також Порядок та умови відшкодування курсантами та особами начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2009 року № 1258, оскільки вказані нормативно-правові акти втратили чинність до моменту звільнення відповідача зі служби у Держспецзв`язку та, відповідно, звернення позивача до суду з вказаним позовом. За наведених обставин, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив доводи та обґрунтування на користь позовних вимог аналогічні, викладеним у позовній заяві.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, за змістом яких посилається на обставини та аргументи тотожні, зазначеним у відзиві на позовну заяву.

Заяви, клопотання учасників справи, процесуальні дії у справі:

17 грудня 2019 року позовна заява надійшла до суду.

18 грудня 2019 року судом направлений запит до Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

3 січня 2020 року до суду від Управління Державної міграційної служби України у Рівненській області надійшов лист з інформацією про зареєстроване місце проживання відповідача.

8 січня 2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення.

29 січня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позову заяву.

5 лютого 2020 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позов.

10 лютого 2020 року відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

4 серпня 2011 року між Держспецзв`язком в особі начальника Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» та громадянином ОСОБА_1 укладений контракт про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, згідно з пунктом 1 якого громадянин ОСОБА_1 добровільно взяв на себе зобов`язання проходити службу навчання за контрактом курсантів (слухачів) спеціалізованих навчальних закладів в Держспецзв`язку, протягом строку дії контракту в порядку, встановленому законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють проходження служби в Держспецзв`язку. Також, підпунктами 1, 2 пункту 3 Контракту було визначено, що громадянин ОСОБА_1 зобов`язується проходити службу в Держспецзв`язку протягом 5 років після закінчення навчання в Інституті Спецзв`язку НТУУ «КПІ»; у разі звільнення зі служби під час навчання або протягом 5 років після закінчення навчання в Інституті Спецзв`язку НТУУ «КПІ» громадянин ОСОБА_1 зобов`язується добровільно відшкодувати Держспецзв`язку витрати, пов`язані з його утриманням в Інституті Спецзв`язку НТУУ «КПІ» згідно з вимогами частини третьої статті 12 Закону України «Про державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України». Відповідно до пункту 5 Контракту, він укладений на строк навчання з 5 серпня 2011 року по 31 липня 2014 року (а.с.7, 8).

Того ж дня, на підставі наказу начальника Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за № 113-ос «Про особовий склад», відповідача прийнято на навчання за контрактом курсантів (слухачів) спеціалізованих навчальних закладів до Держспецзв`язку, призначено на посаду «курсант» та присвоєно спеціальне звання «рядовий Держспецзв`язку» (а.с.21).

18 квітня 2014 року між Держспецзв`язком в особі начальника Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» та громадянином ОСОБА_1 був укладений контракт, тотожний укладеному 4 серпня 2011 року, на строк навчання з 21 червня 2014 року по 30 червня 2015 року (а.с.9, 10).

24 квітня 2015 року між Держспецзв`язком в собі Першого заступника голови Держспецзв`язку та громадянином ОСОБА_1 укладений контракт про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу, згідно з пунктом 1 якого громадянин ОСОБА_1 добровільно взяв на себе зобов`язання проходити службу за контрактом осіб рядового та начальницького складу в Держспецзв`язку, протягом строку дії контракту в порядку, встановленому законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють проходження служби в Держспецзв`язку. Пунктами 3.1, 3.2 Контракту було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 зобов`язується проходити службу в Держспецзв`язку на посадах осіб начальницького (офіцерського) складу протягом 5 років після закінчення навчання в Інституті спеціалізованого зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут»; у випадку звільнення зі служби в Держспецзв`язку через небажання продовжувати службу або недисциплінованість, також з підстав, визначених частиною дев`ятою статті 11 Закону України Закону України «Про державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» та частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» або у разі звільнення з військової служби із зазначених підстав протягом п`яти років, громадянин ОСОБА_1 зобов`язується у добровільному порядку відшкодувати витрати, пов`язанні з його утриманням в ІСЗЗІ НТУУ «КПІ», у строк, що не перевищує один рік з дня його виключення зі списків особового складу Держспецзв`язку. Крім того, пунктом 5 Контракту було визначено, що він укладається на строк п`ять років з 26 червня 2015 року по 26 червня 2020 року (а.с.11, 12).

З 26 червня 2015 року, на підставі наказу голови Держспецзв`язку від 25 червня 2015 року № 210-ос «Про особовий склад», з рядовим Держспецзв`язку ОСОБА_2 продовжено службу за контрактом про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового та начальницького складу на п`ять років, присвоєно спеціальне звання лейтенанта Держспецзв`язку та зараховано в розпорядження начальника Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» (а.с.22).

Відповідно до наказу голови Держспецзв`язку від 27 липня 2015 року № 245-ОС «Про особовий склад», лейтенанта ОСОБА_1 , який перебуває в розпорядженні начальника Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації НТУУ «КПІ», призначено в Управління Держспецзв`язку в Рівненській області інженером за рахунок посади інженера ІІ категорії 1 відділу (а.с.20).

10 листопада 2015 року між Державою, від імені якої виступає Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Рівненській області в особі начальника Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Рівненській області, та громадянином України ОСОБА_1 укладений контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України на посадах осіб офіцерського складу, за змістом пункту 1 якого громадянин України ОСОБА_1 добровільно взяв на себе зобов`язання протягом строку дії вказаного Контракту проходити військову службу на посадах офіцерського складу відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулює порядок проходження військової служби, та цим Контрактом. Відповідно до пункту 5 Контракту, він укладений на строк три роки з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2018 року (а.с.13).

Згідно пунктом 1.1 наказу начальника Управління Держспецзв`язку в Рівненській області від 7 грудня 2015 року № 67-ОС «Про особовий склад», лейтенанта ОСОБА_1 , який уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України на посадах осіб офіцерського складу строком на три роки, прийнято на військову службу та призначено інженером за рахунок посади інженера ІІ категорії 1 відділу. Крім того, пунктом 1.2 наказу встановлено припинити 31 грудня 2015 року дію контрактів про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України особами рядового і начальницького складу осіб, зазначених у пункті 1.1 цього наказу (а.с.25).

31 жовтня 2018 року між Державою, від імені якої виступає Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Рівненській області в особі начальника Управління Держспецзв`язку в Рівненській області, та громадянином України ОСОБА_1 укладений контракт, тотожний укладеному 10 листопада 2015 року, на строк два роки з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року (а.с.15, 16).

Відповідно до пункту 1.1 наказу начальника Управління Держспецзв`язку в Рівненській області від 30 листопада 2018 року № 77-ОС «Про особовий склад», старшому лейтенанту ОСОБА_1 , інженеру ІІ категорії 4 сектору, продовжено військову службу за новим контрактом осіб офіцерського складу строком на два роки з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2020 року (а.с.24).

7 жовтня 2019 року на підставі наказу начальника Управління Держспецзв`язку в Рівненській області № 55-ОС «Про особовий склад» капітана ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України, а також припинено контракт та виключено зі списків особового складу з урахуванням часу на здачу справ і посади 12 жовтня 2019 року (а.с.19).

Згідно з довідкою-розрахунком від 16 липня 2015 року № 176, загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 за період з 5 серпня 2011 року по 25 червня 2015 року становить 73277,48грн

З огляду на те, що вказані вище витрати відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Твердження відповідача про те, що у період з 5 серпня 2011 року по 25 червня 2015 року він проходив службу (навчання) в Інституті на посаді курсанта як цивільна особа рядового складу зі спеціальним званням рядовий Держспецзв`язку, що не може вважатися проходженням військової служби, суд вважає помилковим з наступних підстав.

Правові основи організації та діяльності Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визначає Закон України «Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України» від 23 лютого 2006 року № 3475-IV (далі Закон № 3475).

Частинами першою та другою статті 5 Закону № 3475 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) було встановлено, що загальну структуру Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України складають спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади з питань організації спеціального зв`язку та захисту інформації і підпорядковані йому регіональні органи та територіальні підрозділи.

У Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України утворюються навчальні, медичні, санаторно-курортні та інші заклади, науково-дослідні та науково-виробничі установи. До сфери управління Державної служби захисту інформації входять державні підприємства, діяльність яких пов`язана із забезпеченням виконання покладених на неї завдань.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 3475, до особового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України належать особи рядового і начальницького складу, які проходять службу за контрактом, державні службовці та інші працівники, з якими укладається трудовий договір.

Згідно з частиною другою статті 10 Закону № 3475, особам рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України встановлюються такі спеціальні звання, зокрема, рядовий Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Аналіз вищенаведених положень Закону № 3475 дозволяє прийти до висновку про те, що цивільні особи могли бути працевлаштовані до Держспецзв`язку виключно на умовах трудового договору.

Разом з тим, доказів на підтвердження того, що відповідач був працевлаштований до Держспецзв`язку на умовах трудового договору, останнім суду не надано та судом в ході судового розгляду не здобуто.

Натомість, матеріалами справи підтверджується, що 4 серпня 2011 року між Держспецзв`язком та ОСОБА_1 був укладений контракт, на підставі якого останній добровільно взяв на себе зобов`язання проходити службу навчання за контрактом курсантів (слухачів) спеціалізованих навчальних закладів в Держспецзв`язку.

Тобто, з 4 серпня 2011 року відповідач проходив публічну службу особливого характеру в Держспецзв`язку на умовах контракту.

Вказане також підтверджується тим, що згідно з наказом начальника Інституту спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» від 4 серпня 2011 року № 113-ос «Про особовий склад», відповідач був призначений на посаду «курсант» та йому було присвоєне спеціальне звання «рядовий Держспецзв`язку».

Частина дев`ята статті 11 закону № 3475 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами) встановлює, що курсанти, які звільняються зі служби через службову невідповідність або у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, а також військовослужбовці, які звільняються зі служби із зазначених підстав протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу, в тому числі вищого військового навчального закладу чи військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, в якому вони навчалися за державним замовленням і після закінчення якого були прийняті на військову службу, відшкодовують центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах організації спеціального зв`язку, захисту інформації, телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом України, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

У період проходження відповідачем навчання в Інституті з 5 серпня 2011 року по 25 червня 2015 року, аналогічна норма була закріплена в частині третій статті 12 Закону № 3475, за змістом якої курсанти, які звільняються зі служби з підстав, визначених пунктами 6, 8 і 9 частини другої цієї статті, а також особи начальницького складу, які звільняються зі служби із зазначених підстав протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу, у тому числі вищого військового навчального закладу чи військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, в якому вони навчалися за державним замовленням і після закінчення якого були прийняті на службу осіб начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, відшкодовують Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку та умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Суд звертає увагу на те, що зобов`язання відшкодувати Держспецзв`язку витрати, пов`язанні з утриманням в Інституті, зокрема, у разі звільнення зі служби під час навчання або протягом 5 років після закінчення навчання в Інституті, були взяті відповідачем добровільно та визначалися контрактами про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового та начальницького складу від 4 серпня 2011 року, від 18 квітня 2014 року та від 24 квітня 2015 року.

При цьому, суд критично оцінює посилання відповідача на те, що дія контрактів від 4 серпня 2011 року та від 18 квітня 2014 року була припинена на підставі пункту 1.2 наказу начальника Управління Держспецзв`язку в Рівненській області від 7 грудня 2015 року № 67-ОС «Про особовий склад», позаяк, згідно з вказаним наказом з 31 грудня 2015 року було припинено дію лише контракту від 24 квітня 2015 року з огляду на те, що з 1 січня 2016 року вступав в дію контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України на посадах осіб офіцерського складу від 10 листопада 2015 року.

Тобто, контракти про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового та начальницького складу від 4 серпня 2011 року, від 18 квітня 2014 року та, відповідно, визначенні ними зобов`язання відповідача про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі залишилися чинними.

З моменту вступу відповідача на службу до Держспецзв`язку та по 9 серпня 2016 року, порядок та умови відшкодування курсантами та особами начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах визначалися постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2009 року № 1258 (далі Порядок № 1258).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 1258, цей Порядок визначає механізм відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі вищих військових навчальних закладах чи військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів (далі - навчальні заклади):

курсантів, які звільняються із служби з підстав, визначених пунктами 6, 8 і 9 частини другої статті 12 Закону України "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України";

осіб начальницького складу, які звільняються із служби із зазначених підстав протягом п`яти років після закінчення навчальних закладів, в яких вони навчалися за державним замовленням і після закінчення яких були прийняті на службу осіб начальницького складу Держспецзв`язку.

Згідно пунктом 2 Порядку № 1258, витрати відшкодовуються Адміністрації Держспецзв`язку, іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади.

Пунктом 3 Порядку № 1258 було визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим і медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою житлово-комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (пункт 4 Порядку № 1258).

Також, пунктом 5 Порядку № 1258 було встановлено, що витрати відшкодовуються у повному розмірі, зокрема, особами начальницького складу, які звільняються із служби протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу з підстав, визначених пунктами 6, 8 і 9 частини другої статті 12 Закону України "Про Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України" ( 3475-15 ), - за весь період навчання.

При цьому, в силу вимог пункту 7 Порядку № 1258, у разі відмови курсанта або особи начальницького складу Держспецзв`язку добровільно відшкодувати витрати, таке стягнення здійснюється у судовому порядку.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що на момент його звільнення зі служби в Держспецзв`язку Порядок № 1258 втратив чинність.

Однак, суд зауважує, що з 9 серпня 2016 року та по даний час порядок та умови відшкодування курсантами та військовослужбовцями Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації витрат, пов`язаних з їх підготовкою та утриманням у вищому навчальному закладі встановлює постанова Кабінету Міністрів України від 22 липня 2016 року № 456 (далі Порядок № 456), яка містить аналогічні за змістом положення що й вказані вище норми Порядку № 1258.

Водночас, суд вважає хибним твердження відповідача про те, що до спірних правовідносин не може застосовуватися Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, затверджений наказом Адміністрації Держспецзв`язку та Міністерства фінансів України від 18 грудня 2012 року № 623/1358 (далі Порядок № 623/1358), оскільки останній втратив чинність з 17 березня 2017 року, з огляду на наступне.

Пункт 3.1 Порядку № 623/1358 встановлював, що для узагальненого розрахунку та обліку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у ВНЗ, фінансовим підрозділом ВНЗ ведеться картка обліку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі Держспецзв`язку (далі - Картка обліку), за формою, що наведена в додатку 1 до цього Порядку.

Картка обліку ведеться у двох примірниках і заповнюється після закінчення кожного навчального року на підставі розрахунків, визначених пунктами 2.3 - 2.8 розділу ІІ цього Порядку.

Один примірник Картки обліку, підписаний і скріплений гербовою печаткою ВНЗ, залучається до особової справи випускника, другий - залишається у фінансовому підрозділі ВНЗ.

Відповідно до пункту 3.2. Порядку № 623/1358, у разі дострокового розірвання контракту курсантом, а також після закінчення курсантом навчання у ВНЗ фінансовим підрозділом ВНЗ на підставі Картки обліку проводиться остаточний розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у ВНЗ, що підлягають відшкодуванню курсантом (особою начальницького складу) у випадках, передбачених пунктом 1 Порядку.

За результатами проведення остаточного розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у ВНЗ, фінансовим підрозділом ВНЗ складається довідка-розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі Держспецзв`язку (далі - Довідка-розрахунок), за формою, що наведена в додатку 2 до цього Порядку.

Довідка - розрахунок має містити:

загальну суму фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у ВНЗ;

реквізити рахунку, на який здійснюється відшкодування;

орієнтовний строк, протягом якого курсант (випускник) зобов`язується відшкодувати кошти, що не повинен перевищувати річного строку з дня виключення курсанта (особи начальницького складу Держспецзв`язку) зі списків особового складу Держспецзв`язку.

Довідка-розрахунок складається у двох примірниках, підписується керівниками ВНЗ і фінансового підрозділу ВНЗ, а також скріплюється печаткою.

Перший примірник із відміткою про ознайомлення курсанта (випускника) залишається у ВНЗ, другий видається фінансовим підрозділом ВНЗ курсанту (випускнику) під час підписання обхідного аркуша.

Аналіз вищевказаних положень Порядку № 623/1358 дозволяє дійти висновку про те, що остаточний розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у навчальному закладі Держспецзв`язку та складання відповідної довідки-розрахунку витрат здійснюється фінансовим підрозділом навчального закладу одразу після закінчення курсантом навчання.

Оскільки на момент закінчення відповідачем навчання в Інституті був чинним Порядок № 623/1358, тому в спірних правовідносинах саме на умовах вказаного Порядку має здійснюватися розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 як курсанта у вищому навчальному закладі Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

В матеріалах справи міститься довідка-розрахунок від 16 липня 2015 року № 176, за змістом якої загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» за період з 5 серпня 2011 року по 25 червня 2015 року становить 73277,48грн.

Вказана довідка-розрахунок складена з дотриманням вимог Порядку № 623/1358, а також містить підпис відповідача про ознайомлення із зазначенням дати ознайомлення «25.07.15».

На момент розгляду справи судом, витрати, пов`язані з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі, в сумі 73277,48грн останнім не відшкодовані.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Підстави для застосування положень статті 139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України витрати, пов`язані з утриманням в Інституті спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» у період з 5 серпня 2011 року по 25 червня 2015 року в сумі 73277,48грн (сімдесят три тисячі двісті сімдесят сім гривень, 48коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - Адміністрація Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (03110, м. Київ, Солом`янський р-н, вул. Солом`янська, 13; );

2) відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Комшелюк Т.О.