Справа № 810/3420/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 810/3420/18 Головуючий у 1-й інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області) на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Київській області (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області) до приватного підприємства «Джардіно» про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області звернулось до суду першої інстанції із позовом, в якому просило:

- стягнути з рахунків приватного підприємства «Джардіно», у банках, що обслуговують такого платника, податковий борг у сумі 71 538, 00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 позов задоволено частково: стягнуто на користь Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області () з рахунків приватного підприємства «Джардіно» () у банках, що обслуговують такого боржника податковий борг у сумі 34 000, 00 грн.; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною постановою Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 02.03.2019 № на суму 17 000, 00 грн., як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову в цій частині відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що приватне підприємство «Джардіно» згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є юридичною особою з 15.10.2009.

22.02.2017 посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на підставі наказу від 01.02.2017 № 117, направлень на перевірку від 22.02.2017 № 0923 та № 0924 проведено фактичну перевірку ресторану «Джардіно», розташованого за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Обухівське шосе, 3, який належить ПП «Джардіно».

За результатами проведеної перевірки складено акт від 22.02.2017 на бланку № 005250, якому у подальшому було присвоєно реєстраційний № 0445/1000/14/36348812.

На підставі висновків акта перевірки від 22.02.2017 № 0445/1000/14/36348812 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області на підставі абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», прийнято податкове повідомлення-рішення від 02.03.2017 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в загальному розмірі 34 000, 00 грн., з яких: 17 000, 00 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка та 17 000, 00 грн. за зберігання алкогольних напоїв, маркованих недійсною (невстановленого зразка) маркою акцизного податку.

Також, 07.11.2017 посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на підставі наказу від 26.10.2017 № 1939, направлень на перевірку від 07.11.2017 № 1262 та № 1263 проведено фактичну перевірку ресторану, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Обухівське шосе, 3, який належить ПП «Джардіно», з питань додержання вимог, встановлених законодавством України у сфері виробництва та обігу підакцизної продукції.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 07.11.2017 на бланку № 002163, якому в подальшому було присвоєно реєстраційний № 606/10-36-40/36348812.

На підставі висновків акта перевірки від 07.11.2017 № 606/10-36-40/36348812 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області на підставі абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» прийнято податкове повідомлення-рішення від 21.11.2017 № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в загальному розмірі 17 000, 00 грн.

22.11.2017 посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на підставі наказу від 21.11.2017 № 2132, направлень на перевірку від 22.11.2017 № 6120 та № 6121 розпочато фактичну перевірку ресторану, що розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Обухівське шосе, 3, який належить ПП «Джардіно», яка закінчилась 30.11.2017 о 17 год. 40 хв.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 30.11.2017 на бланку № 007750, якому в подальшому було присвоєно реєстраційний № 2954/1000/14/36348812.

На підставі висновків акта перевірки від 30.11.2017 №2954/1000/40/36348812 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 12.12.2017 № , яким на підставі ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в загальному розмірі 3 538, 00 грн. за здійснення реалізації тютюнових виробів, які не обліковані у встановленому порядку;

- від 12.12.2017 № , яким на підставі абз. 16 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в загальному розмірі 17 000, 00 грн. за зберігання тютюнових виробів без марки акцизного податку.

В подальшому, на виконання вимог ст. 59 Податкового Кодексу України, відповідачу було направлено податкову вимогу від 21.02.2018 № 51247-10 форми «Ю», якою від ПП «Джардіно» вимагається сплатити суму податкового боргу у розмірі 71 538, 00 грн.

Враховуючи, що сума грошових зобов`язань, яка визначена контролюючим органом не погашена, у відповідача обліковується податковий борг, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи адміністративний позов частково, мотивував своє рішення тим, що у межах заявленого позивачем стягнення, узгодженими податковими зобов`язаннями ПП «Джардіно» є зобов`язання визначені контролюючим органом на підставі податкового повідомлення-рішення від 02.03.2019 № (у частині застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції в сумі 17 000,00 грн. за зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка) та на підставі податкового повідомлення-рішення від 21.11.2017 № в сумі стягнення 17 000, 00 грн., а тому стягненню підлягає лише податкова заборгованість у сумі 34 000, 00 грн.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є частково необґрунтованим та підлягає частковому скасуванню, оскільки останній, стягуючи з ПП «Джардіно» заборгованості у сумі 34 000, 00 грн., не врахував заяви Головного управління Державної податкової служби у Київській області про зменшення позовних вимог в частині стягнення податкового боргу, відповідно до якої податковий орган просив стягнути борг у сумі лише 17 000, 00 грн. Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення суми боргу, встановленої податковим повідомленням-рішенням від 02.03.2019 № , вийшов за межі позовних вимог, оскільки вказаний борг податковим органом до стягнення не заявлявся та до матеріалів справи не долучався.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та частково не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

В свою чергу, у відповідності до норм абзацу 1 пункту 57.1, пункту 57.3 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За приписами норм пункту 42.2 статті 42 і пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно пункту 59.1 статті 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 цього Кодексу).

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що «податкова вимога» - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

В силу норми пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Також, у відповідності до пункту 3.1 Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.2013 № 576, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за №1840/24372, податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційної системи органів доходів і зборів.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що право на формування податкової вимоги виникає у контролюючого органу у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ст. 59 Податкового Кодексу України, відповідачу було направлено податкову вимогу від 21.02.2018 № 51247-10 форми «Ю», якою від ПП «Джардіно» вимагається сплатити суму податкового боргу у розмірі 71 538, 00 грн.

16.07.2018 ПП «Джардіно» звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 02.03.2017 № , від 21.11.2017 № , від 12.12.2017 №№ , .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 у справі № 810/3596/18 адміністративний позов ПП «Джардіно» задоволено частково: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 02.03.2017 № в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в сумі 17 000, 00 грн. за зберігання алкогольних напоїв, маркованих недійсною (невстановленого зразка) маркою акцизного податку.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.04.2019 рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.09.2018 скасовано у частині відмови у задоволенні позову щодо скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 12.12.2017 № та № та прийнято в цій частині нове рішення, яким позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 12.12.2017 № та № .

Отже, оскільки податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 21.11.2017 № на суму 17 000, 00 грн. в судовому порядку скасовано не було, то колегія суддів приходить до висновку про те, що податкове зобов`язання в цій частині є узгодженим, а тому податковий борг на дану суму підлягає стягненню, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що 01.08.2019 Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області до Окружного адміністративного суду м. Києва було подано заяву про зменшення позовних вимог, яка не була врахована судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення, в якій останій просив задовольнити адміністративний позов тільки в частині стягнення податкового боргу, що виник на підставі узгодженого в судовому порядку податкового повідомлення-рішення від 21.11.2017 № на суму 17 000, 00 грн.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що податковий борг за податковим повідомленням-рішенням від 02.03.2019 № на суму 17 000, 00 грн. після подання заяви про зменшення позовних вимог до стягнення не заявлявся, то такий борг стягненню не підлягає, а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції протиправно вийшов за межі позовних вимог та стягнув податковий борг за податковим повідомленням-рішенням від 02.03.2019 № на суму 17 000, 00 грн., у зв`язку із чим у задоволенні даних позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте рішення з частковим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач надав до суду докази, що частково спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його частково скасувати та ухвалити нове рішення в частині, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області) задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 02.03.2019 № на суму 17 000, 00 грн., та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні даних позовних вимог відмовити.

В іншій частині рішення Київського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.