Справа № 546/1368/19
Суддя: Афанасьєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Новосанжарський районний суд Полтавської області
справа № 546/1368/19
провадження № 2-а/542/5/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Афанасьєвої Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приходька Миколи Геннадійовича, поліцейського СРПП № 2 Кременчуцького РВП КВП ГУНП в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Кременчуцьке районне відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області про визнання незаконними дії працівника патрульної служби та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Решетилівського районного суду Полтавської області з позовом до Приходька М.Г., поліцейського СРПП № 2 Кременчуцького РВП КВП ГУНП в Полтавській області про визнання незаконними дії працівника патрульної служби та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до постанови серії БАА № 680726 від 09.12.2019 року, складеної поліцейським СРПП № 2 Кременчуцького РВП КВП ГУНП в Полтавській області рядовим поліції Приходьком М.Г., він 09 грудня 2019 року, керуючи легковим автомобілем Маzdа 3, державний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Т1716 Кременчуцького району.

Поза межами населеного пункту вказаної автодороги він був зупинений поліцейським Приходьком М.Г., який склав вищезазначену постанову про те, що позивач, керуючи транспортним засобом, рухався без ввімкненого ближнього світла, чим порушив п.п. 2.8.Д (назва нормативного акту не вказана), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУПаП. Цією ж постановою на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в оскаржуваній постанові не вказано пункт Правил дорожнього руху України, який ним було порушено, та якщо і припустити, що поліцейський мав на увазі п.п. 2.8. ПДР України, то цей пункт не стосується регламенту використання світла фар технічного засобу.

Крім того, вважає, що за не ввімкнення за межами населеного пункту в період часу з 01 жовтня до 01 травня денних ходових вогнів чи ближнього світла фар, тобто порушення пункту 9.8 Правил дорожнього руху, відповідальність має наступати за ст.125 КУпАП, а не ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки вказана норма передбачає відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами саме при початку руху чи зміні його напрямку.

Розпорядженням в.о. голови Решетилівського районного суду Полтавської області № 2 від 08.01.2020 року адміністративну справу передано на розгляд до Новосанжарського районного суду Полтавської області (а.с. 3, 4).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Кременчуцьке районне відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області та призначено судове засідання по розгляду справи по суті на 22.01.2020 року (а.с. 24, 25).

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, надавши заяву про розгляд справи без їх участі. Вказавши, що адміністративне правопорушення він, ОСОБА_1 , не вчиняв, позов просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с. 43). Відзив на адміністративний позов не надавав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи (а.с. 42).

Суд, дослідивши письмові докази, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази по справі, дійшов до такого висновку.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові серії БАА № 680726 від 09.12.2019 року зазначено, що 09.12.2019 року о 12 год. 20 хв. в Кременчуцькому районі на а/д Т1716 водій, керуючи ТЗ поза населеним пунктом, рухався без ввімкненого ближнього світла фар або ДХО, чим порушив п.9.8, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 15).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі -ПДР).

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пп. «г» п. 9.1 розділу 9 ПДР попереджувальними сигналами є, зокрема, увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби.

При цьому суд зазначає, що цей підпункт не визначає в якому саме місці (в межах або поза межами населеного пункту) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальним сигналом.

Згідно з п. 9.8 ПДР з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

При цьому, суд вважає, що в наданому примірнику протоколу зазначено, що позивач порушив саме п. 9.8, а не 2.8, як зазначено в позовній заяві.

Розділом 19 ПДР передбачено умови користування зовнішніми світловими приладами.

Отже, п. 9.8 ПДР фактично визначає порядок використання зовнішніх світлових приладів протягом певного періоду на рівні із вимогами розділу 19 Правил, незважаючи на положення п.9.1 ПДР, якими передбачено, що увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби є також попереджувальним сигналом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Аналізуючи цю норму права можна дійти висновку, до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП може бути притягнута особа за вчинення одного з двух видів порушень: порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами та порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Разом з тим, зазначеним в ч.2 ст.122 КУпАП порушенням водіями транспортних засобів правил користування попереджувальними сигналами, вказаними в п. 9.1 ПДР, слід розуміти виключно передбачені пп. «а» п. 9.1 ПДР сигнали, що подаються покажчиками повороту або рукою.

Згідно з пп. пп. «а», «б» п. 9.2 ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою, перед поворотом, перестроюванням або розворотом.

При цьому використання ближнього світла фар при початку руху або зміні його напрямку ПДР не передбачено.

Таким чином, ближнє світло фар є зовнішнім освітлювальним приладом та у разі його не ввімкнення відповідно до вимог ПДР передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП.

Разом з тим вирішуючи питання щодо наявності складу правопорушення та вини позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п.2 ч.1 ст.40 Закону України « Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

На підтвердження правомірності постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення відповідачем відзив не надавався, а також не надано суду жодного доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (відеозапис чи фото фіксації правопорушення, пояснення свідків, тощо), що позбавляє суд можливості пересвідчитись щодо наявності складу правопорушення та вини позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення БАА № 680726 від 09.12.2019 року за вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України, прийнята з порушеннями вимог КпАП України, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 242-246, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Приходька Миколи Геннадійовича, поліцейського СРПП № 2 Кременчуцького РВП КВП ГУНП в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Кременчуцьке районне відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області про визнання незаконними дії працівника патрульної служби та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 680726 від 09.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

представник позивача: адвокат Глазков Сергій Миколайович, адреса місцезнаходження: м. Решетилівка, вул. Покровська, 43, Полтавської області;

відповідач: поліцейський СРПП № 2 Кременчуцького РВП КВП ГУНП в Полтавській області рядовий поліції Приходько Микола Геннадійович, реєстраційний номер облікової картки платника податків та паспортні дані невідомі, адреса місця проживання: АДРЕСА_2 6 АДРЕСА_2 області;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Кременчуцьке районне відділення поліції Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області, адреса місцезнаходження: м. Кременчук, проспект Свободи, 166.

Повний текст рішення складений 11.03.2020 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О. Афанасьєва