Справа № 240/12389/19
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Панкеєвої В.А.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не проведення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 05.10.2015 по 20.04.2016;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 05.10.2015 по 20.04.2016;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не проведення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 21.04.2016 по 13.09.2016;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 21.04.2016 по 13.09.2016.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач з 05.10.2015 по 20.04.2016 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) та з 21.04.2016 по 13.09.2016 проходив військову службу у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ). За час служби нарахування грошового забезпечення відповідачами проводилося не в повному обсязі, зокрема, за період проходження служби з 05.10.2015 по 20.04.2016 та з 21.04.2016 по 13.09.2016 індексація грошового забезпечення відповідачами не виплачувалась. Він звертався до відповідачів із заявами на отримання індексації грошового забезпечення, проте йому було відмовлено. Позивач вважає відмови відповідачів у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за вказані періоди протиправними, а тому просив позов задовольнити.
Ухвалою суду від 23.12.2019 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи.
15 січня 2020 року на адресу суду надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ). По змісту відзиву вказано, що позивач проходив службу в Луганському прикордонному загоні з 21.04.2016 по 13.09.2016 та в подальшому був направлений для подальшого проходження служби в Житомирському прикордонному загоні Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України. Водночас головним розпорядником коштів є Міністерство внутрішніх справ.
23.01.2020 до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву від Донецького прикордонного загону Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України. По змісту якого, відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки коштів на індексацію грошового забезпечення військовослужбовців не було призначено.
Зважаючи на незначну складність справи, суд вважає за необхідне розглянути її в порядку п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
У відповідності до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом, і не заперечується сторонами, ОСОБА_1 проходив військову службу з 05.10.2015 по 20.04.2016 у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) та з 21.04.2016 по 13.09.2016 у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ).
Листом від 11.11.2019 №11-9373 відповідач повідомив, що кошторисні призначення Державної прикордонної служби України на 2015 та 2016 роки не передбачали здійснення видатків на виплату індексації грошових доходів військовослужбовців. У зв`язку з цим нарахування індексації грошового забезпечення за вищевказаний період позивачу не проводилось (а.с.12-13).
Зі змісту довідки Т.в.о. керівника Донецько-Луганського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 22.10.2019 №251 встановлено, що до грошового забезпечення позивача впродовж листопада 2015-квітня 2016 року індексація не нараховувалась і не виплачувалась (а.с.11).
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідачів щодо не виплати грошової індексації, як соціальної гарантії на забезпечення достатнього рівня життя особи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч.ч.2-3 ст.9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.
Преамбулою Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-XII) встановлено, що цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Відповідно до ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Положеннями статті 4 Закону №1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Статтею 6 Закону №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Абзацом 3 частини 1 статті 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-III визначено, що Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 (далі - Порядок №1078), з наступними змінами та доповненнями.
Згідно з п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку №1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації, при цьому базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, за відсутності затвердженого особливого порядку індексації грошового забезпечення військовослужбовців, дає підстави для нарахування індексації грошового забезпечення у встановленому Урядом України порядку, а саме відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.
Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Судом встановлено зі змісту відповідей ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) індексація грошового забезпечення позивача не нараховувалась та не виплачувалась (а.с.12-13, 15).
З огляду на те, що сторонами не оспорюється факт невиплати позивачу індексації грошового забезпечення та те, що відповідачами не доведено відсутність обставин, передбачених ст.4 цього Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно не нараховано і не виплачено індексацію грошового забезпечення в межах позовних вимог за період з 05.10.2015 по 20.04.2016 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) та з 21.04.2016 по 13.09.2016 проходив військову службу у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ).
Таким чином, у вказаних правовідносинах наявний характер протиправної бездіяльності відповідачів.
Що стосується посилання відповідачів на відсутність фінансових ресурсів для виплати індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Європейський Суд з прав людини у рішення по справі "Кечко проти України" зауважував, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Таким чином, відсутність фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у даній справі.
Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідачів нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 05.10.2015 по 20.04.2016 та з 21.04.2016 по 13.09.2016 є похідними від визнання бездіяльності відповідачів протиправною.
З огляду на наведене, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача щодо зобов`язання відповідачів нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказані періоди відповідно.
Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З огляду на наведене, відповідачами не доведено, а позивачем спростовано правомірний характер їх бездіяльності, що полягає у ненарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 05.10.2015 по 20.04.2016 та з 21.04.2016 по 13.09.2016, у зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , інд. код НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення у період з 05.10.2015 по 20.04.2016.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 05.10.2015 по 20.04.2016.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , інд. код НОМЕР_4 ) індексації грошового забезпечення у період з 21.04.2016 по 13.09.2016.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 21.04.2016 по 13.09.2016.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва