Справа № 165/3296/19
Суддя: Василюк А. В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 165/3296/19
Провадження № 2-а/165/8/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Мартинюка Назара Ігоровича, Головного управління національної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

29 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Мартинюка Н.І. про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20 листопада 2019 року був зупинений поліцейським Мартинюком Н.І., який повідомив, що він рухаючись в с. Древині Іваничівського району Волинської області та керуючи автомобілем марки «MERSEDES VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.2.9 ПДР, а саме під час руху транспортного засобу розмовляв по телефону, тримаючи його у руці. 20 листопада 2019 року поліцейським було винесено постанову серії ДПО18 №324945 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Зазначає, що дійсно, під час руху в його руці перебував мобільний телефон, однак він не розмовляв по телефону, а спілкувався з дружиною, яка була пасажиром в керованому ним транспортному засобі. Достатньо доказів, які б вказували на наявність його вини у вищевказаному правопорушенні відповідач не надав. Оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а поліцейський складаючи постанову діяв упереджено та незаконно, просить суд скасувати постанову ДПО18 №324945 від 20 листопада 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Ухвалою суду від 08 січня 2020 року до участі в справі залучено в якості співвідповідача Головне управління національної поліції у Волинській області.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності та просив задоволити позов (а.с.24).

Представник Головного управління національної поліції у Волинській області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву чи інших клопотань до встановленого судом строку не подав (а.с. 29).

Інспектор СРПП Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Мартинюк Н.І. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву чи інших клопотань до встановленого судом строку не подав (а.с. 30).

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про підставність позову.

У оскаржуваній постанові серії ДПО18 №324945 від 20 листопада 2019 року зазначається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MERSEDES VITO», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись в с. Древині Іваничівського району Волинської області, користувався засобами зв`язку тримаючи їх у руках, а саме розмовляв по мобільному телефону, тим самим порушив п. 2.9 ПДР України. За вищезазначене порушення позивача ОСОБА_1 було притягнуто за ч.2 ст.122 КУпАП до покарання у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.3).

З такими твердженнями позивач ОСОБА_1 не згідний, в позові зазначає, що порушень ПДР України не допускав, натомість вказав на упередженість поліцейського - відповідача Мартинюка Н.І .

Жодних доказів на спростування таких тверджень позивача, відповідачами надано не було.

Відповідно до ст.280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні.

Згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі не долучили жодних доказів, які б підтвердив правомірність винесеної поліцейським постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст.122 КУпАП, хоча обов`язок доказування правомірності свого рішення КАС України покладає саме на них.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин, твердження позивача на заперечення факту порушення ним вимог ПДР України заслуговують на увагу, як і твердження того що постанова є незаконною, оскільки не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутністю належних доказів та з грубим порушенням чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне скасувати постанову інспектора СРПП Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Мартинюка Н.І. серії ДПО18 №324945 від 20 листопада 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст.2, ст.6, ст.9, ст.72, ст.73, ст.75, ст.77, ч.9 ст.205, ст.241, ст.242, ст.244, ст.245 КАС України, на підставі ч.2 ст.122 КУпАП, - суд,

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову інспектора СРПП Іваничівського ВП Горохівського ВП ГУНП у Волинській області Мартинюка Назара Ігоровича серії ДПО18 №324945 від 20 листопада 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у виді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Нововолинський міський суд Волинської області.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Василюк