Справа № 466/10151/19
Суддя: Глинська Д. Б.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«11» березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Глинської Д.Б.

при секретарі Лань М.О.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові

справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Марковича Михайла Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

09 грудня 2019 року на адресу суду поступила позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Марковича Михайла Михайловича, в якій він просить суд постановити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Марковича Михайла Михайловича серії ЕАК №1804294 по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 грн., та провадження у справі закрити.

В обгрунтування своїх вимог зазначає, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 29 листопада 2019 року, винесеною інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Марковичем М.М., притягнуто його, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що вказана постанова є незаконною та винесена з порушенням норм чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню з наступних підстав.

29 листопада 2019 року близько 00.40 год. він рухався на автомобілі марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 з вулиці Під Дубом до пр. Чорновола у м. Львові, в напрямку центру міста. Приблизно о 01.10 год., не доїжджаючи до Оперного театру (приблизно 50 м), на пр. Чорновола його зупинили працівники патрульної поліції.

Працівники патрульної поліції повідомили його, що він проїхав перехрестя вул. Під Дубом-вул. Куліша (це близько 1 км від місця, де його зупинили) на заборонений червоний сигнал світлофора.

На його запитання, де вони знаходилися в цей момент і звідки вони це бачили, інспектори поліції відповіли, що знаходилися в кишеньці для зупинок на пр. Чорновола за мостом у напрямку вул. Хімічна. Слід зауважити, що пр. Чорновола проходить перпендикулярно до вул. Під Дубом і практично бачити світлофор на вул. Під Дубом можна лише із задньої (тильної) сторони, на якій немає розташованих сигнальних вогнів. З наведеного випливає, що неможливо бачити якого кольору горить світловий сигнал на вказаному світлофорі, знаходячись позаду світлофора та ще й на значній відстані (близько 400м) від нього. Тим більше, з лівого боку за залізничним мостом з пр. Чорновола вказаний світлофор взагалі не проглядається, а з правого боку кишенька для зупинки транспорту знаходиться на досить великій відстані (400 м, проблизу вул. Хімічна) від вищевказаного перехрестя.

Все це дало йому підстави сумніватися в об`єктивності працівників патрульної поліції. На його прохання надати підтвердження їх претензій, працівники патрульної поліції йому відмовили.

Крм того, зазначає, що у постанові невірно зазначене місце розгляду справи - м. Львів, вул. Під Дубом,7Б, хоча насправді справа розглядалася на пр. Чорновола (біля Оперного театру). У постанові вказано час та місце скоєння правопорушення - 00:44:44, м. Львів, вул. Під Дубом,7Б, в той же час у вказаній постанові вказана дата і час розгляду справи - 29.11.2019 01:10:05. З викладеного випливає, що він, ОСОБА_1 , на місці скоєння правопорушення чекав інспекторів 26 хв.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, а оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних, достовірних та достатніх доказів, та такою, що порушує його права та інтереси.

Зважаючи на вищевикладене, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав з підстав, які викладені у ньому, просив позов задовольнити.

Представник Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Маркович М.М. повторно не з`явилися в судове засідання, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно із вимогами ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу по суті у їх відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.

Згідно із вимогами ч.1 ст.205 КАС України суд вважає за можливе розглядати справу по суті у їх відсутності на підставі наявних в справі матеріалів.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В судовому засіданні встановлено, що 29 листопада 2019 року інспектором патрульної поліції Марковичем М.М. було винесено оскаржувану постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1804294, згідно з якою позивач ОСОБА_1 був визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та притягнутий до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно з вищевказаної постанови позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, 29 листопада 2019 року о 00.44 год. по вул. Під Дубом,7Б у м. Львові, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» ПДР (порушення проїзду на заборонний червоний сигнал або миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух).

Ці обставини підтверджуються долученою до справи копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1804294 від 29 листопада 2019 року.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Крім того, згідно з частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. В оскаржуваній постанові відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з п.24 Постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звернено увагу на неприпустимість спрощеного підходу до розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності.

Незважаючи на вказані обставини, відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, документів (матеріалів), на підставі яких було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає серед іншого рішення про скасування постанови і закриття справи.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.55 Конституції України, ст.9, п.1 ст.247, ст.251, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72, 73, 74, 77, 242, 243 -246, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1804294 від 29 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. (чотириста двадцять п`ять гривень) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, та провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники процесу:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Маркович Михайло Михайлович, службова адреса: м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19;

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП, місце знаходження: м. Львів, вул. Перфецького, буд. 19.

Повний текст рішення складений 11 березня 2020 року.

Суддя Д. Б. Глинська