Справа № 200/14482/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 р. Справа№200/14482/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго»

до Головного управління ДПС у Донецькій області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.09.2019 року № на суму 1326813,75 гривень

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.09.2019 року № на суму 1326813,75 гривень.

Заявлені вимоги позивач обґрунтував незаконністю прийняття податкового повідомлення-рішення, яке винесене на підставі акту камеральної перевірки від 12.08.2019 року № 791/05-99-44-03-15-1/03337119 та яким до позивача застосовано штрафні санкції за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 1326813,75 гривень.

Зазначає, що при прийнятті спірного рішення контролюючий орган не врахував те, що позивачем сплачено податкові зобов`язання за період з 08.07.2019 року по 08.08.2019 року в розмірі 6634068,73 гривень, при цьому, грошові кошти в розмірі 3180030,00 гривень були направлені на сплату поточних податкових зобов`язань по декларації за червень 2019 року, а грошові кошти в розмірі 1096000,00 гривень були направлені на сплату поточних податкових зобов`язань по декларації за травень 2019 року.

Однак ці грошові кошти відображені в розрахунку фінансових санкцій, як такі, що були зараховані у сплату податкового боргу згідно рішень суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу 2011, 2012, 2013, 2015, 2016 років. Дата виникнення боргу по судових рішеннях до 01.07.2015 року. На розстрочений борг податковий орган не повинен нараховувати штраф за період дії договору, оскільки за таке розстрочення (відстрочення) податкового боргу позивач сплачує проценти, що дорівнюють сумі пені, визначеної п. 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України.

Наголошує, що відповідачем не враховані положення пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, тобто, строку давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Зазначає, що підприємство має сертифікати Торгово-промислової палати про настання обставин непереборної дії від 28.08.2014 року та від 04.02.2015 року, які стосуються сплати податків та обов`язкових платежів з 14 квітня 2014 року, тому податкове повідомлення-рішення про нарахування штрафу в розмірі 1326813,75 гривень є протиправним, винесеними з порушеннями норм чинного законодавства України та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання на 15 січня 2020 року.

15 січня 2020 року підготовче засідання відкладено на 29 січня 2020 року.

29 січня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено на 17 лютого 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року підготовче провадження закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11 березня 2020 року.

Представник позивача до суду з`явився.

Відповідачем надано письмовий відзив (т. 1 а.с. 152-155). В обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення стали висновки, що викладені в акті камеральної перевірки від 12.08.2019 року № 791/05-99-44-03-15-1/3337119.

Актом камеральної перевірки позивача встановлено, що позивачем порушено строки сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість згідно судових рішень про розстрочення (відстрочення) податкового боргу, декларацій за квітень, травень 2017 року та податкових повідомлень-рішень від 15.05.2017 року, чим порушено ст. 16, п. 57.1. та 57.3 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, за що до нього правомірно застосовано штрафні санкції у розмірах, встановлених ст. 126 Податкового кодексу України. Вважає, що погашення податкових зобов`язань відбувалося з порушенням граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань, визначених самостійно платником податків у деклараціях з податку на додану вартість, судових рішень про розстрочення (відстрочення) податкового боргу та податкових повідомлень-рішень, тому до позивача правомірно застосовані штрафні санкції.

Посилаючись на відповідність вимогам чинного законодавства викладених в акті камеральної перевірки висновків, що стали підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення, відповідач зауважував на необґрунтованості заявлених позивачем вимог та просив суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Представником позивача надано письмова відповідь на відзив (т. 1 а.с. 159-161). В обґрунтування відповіді на відзив позивач зазначає, що станом на дату проведення камеральної перевірки та дату складення акту облік даних, що зберігається (опрацьовується) у відповідних інформаційних базах ГУ ДФС у Донецькій області оскаржується підприємством в судовому порядку, оскільки не узгоджує та не підтверджує розмір податкової заборгованості з ПДВ станом на 31.10.2016 року. Станом на теперішній час відкрито провадження по справі № 805/1194/17-а.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30.11.2015 року у справі № 805/1035/15-а податковий борг за даними інформаційної бази органу обліку не підтверджується документально. Податковим органом не внесено жодних змін до облікової картки платника податків, що слугувало для звернення з новим позовом з вимогою зобов`язати податковий орган відобразити дані, які підтверджуються документально. Під час розгляду справи № 805/1194/17-а призначено судово-економічну експертизу. Таким чином, враховуючи час ухвалення рішень про стягнення податкового боргу та надання розстрочки щодо його сплати, а також періоди виникнення податкового боргу, та його часткове погашення підприємством після набрання рішеннями законної сили, та до завершення розгляду справи № 805/1194/17-а неможливо встановити порушення щодо несвоєчасної сплати ПДВ.

Згідно ст. 126 Податкового кодексу України документом для нарахування штрафних санкцій є податкова декларація з ПДВ, у якій визначається сума грошового зобов`язання, що підлягає сплаті у строки встановленні ст. 57 Податкового кодексу України, проте кількість днів затримки, згідно розрахунку фінансових санкцій доданого до спірного повідомлення-рішення № від 17.09.2019 року перевищує 1095 днів, що порушує граничний строк передбачений п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України.

Крім того, положенням ст. 100 Податкового кодексу України та Порядку № 574 «Про затвердження Порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків» від 10.10.2013 року встановлено перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового богу під проценти, розмір яких дорівнює розміру пені, визначеному пунктом 129.4 ст. 129 Податкового кодексу України. Порядком № 574 на розстрочені (відстрочені) грошові зобов`язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу), тому податкове повідомлення-рішення про нарахування штрафу в розмірі 1326813,75 гривень є протиправним, винесеними з порушеннями норм чинного законодавства України та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідачем надано письмові заперечення на відповідь на відзив (т. 1 а.с. 174-176). В обґрунтування заперечень на відповідь на відзив, відповідач зазначає, що згідно з п. 1 глави 1 розділу II Порядку ведення органами ДПС України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, визначено, що з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДПС відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Відповідно до п.п. 17.1.5 п.17.1 ст.17 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями платників податків має право на отримання відстрочення (розстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу).

Відповідно до підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідальність за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. У разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

На підставі викладеного, відповідач здійснював повноваження щодо контролю за додержанням платками податків вимог податкового законодавства України в межах та засобами, що передбачені чинним законодавством України, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» є юридичною особою, яке зареєстровано та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом 03337119, про що свідчить статут підприємства, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т. 1 а.с. 16-28, 30-31).

Позивач перебуває на податковому обліку відповідача, про що зазначено у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Фахівцями Головного управління ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» з питань повноти та своєчасності розрахунків з бюджетом з податку на додану вартість за період з 30.05.2017 року по 08.08.2019 року, про що складено акт від 12.08.2019 року № 791/05-99-44-03-15-1/03337119 (т. 1 а.с. 34-43).

Згідно висновків акту перевірки встановлено порушення позивачем строків сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість згідно судових рішень про розстрочення (відстрочення) податкового боргу, декларацій за квітень, травень 2017 року та податкових повідомлень-рішень від 15.05.2017 року, чим порушено ст. 16, п. 57.1. та 57.3 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, що в свою чергу передбачає відповідальність, встановлену п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем буле прийнято спірне податкове повідомлення-рiшення від 17.09.2019 року № про застосування штрафних санкцій за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 1326813,75 гривень (т. 1 а.с. 56).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем спірне податкове повідомлення-рiшення від 17.09.2019 року № оскаржувалося в адміністративному порядку, однак за результатами скарги залишене без змін рішенням ДПС України від 29.11.2019 року (т. 1 а.с. 68-71).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові, виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Матеріалами справи підтверджується, що податковим органом було проведено камеральну перевірку своєчасності сплати обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» податкових зобов`язань з податку на додану вартість згідно судових рішень про розстрочення (відстрочення) податкового боргу, декларацій за квітень, травень 2017 року та податкових повідомлень-рішень від 15.05.2017 року.

Порядок надання податкової декларації з ПДВ та строки розрахунків з бюджетом визначені статтею 203 ПК України. Так, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

За приписами п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Погашення податкового боргу з податку на додану вартість згідно судових рішень про розстрочення (відстрочення) податкового боргу 2011, 2012, 2013, 2015, 2016 років, декларацій за квітень, травень 2017 року та податкових повідомлень-рішень від 15.05.2017 року відбулося у липні-серпні 2019 року, тобто поза межами стоків, встановлених Податковим кодексом України, що підтверджується актом перевірки, розрахунком фінансових санкцій до спірного ППР та даними інтегрованої картки платника ПДВ.

В свою чергу, підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Отже, нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених Податковим кодексом України.

Суд зазначає, що приписами пункту 102.2 статті 102 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до розрахунку фінансових санкцій за порушення термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що є додатком до податкового повідомлення-рішення загальна сума штрафних санкцій складає 1326813,75 гривень (т. 1 а.с 57-59). Штрафні санкції, які нараховані відповідачем поза межами 1095 днів складають 583740,31 гривень (т. 1 а.с. 57-59, 177-178).

Відтак, визначене у податковому повідомленні-рішенні від 17.09.2019 року № грошове зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату податку на додану вартість в сумі 583740,31 гривень прийнято за межами застосування строків давності, про що свідчить розрахунок штрафної санкції, тому відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень, та не у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року у справі № К/9901/34710/18, № 820/3544/17, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до частини 5 статті 242 КАС України.

У спірних правовідносинах суд також застосовує рішення Європейського суду з прав людини у справах «Серков проти України» (заява № 39766/05), «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06), які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та статті 6 КАС України підлягають застосуванню судами як джерела права.

Вказаними рішеннями встановлено порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки органи держаної влади віддали перевагу найменш сприятливому тлумаченню національного законодавства, що призвело до накладення на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку.

Суд не бере до уваги зауваження позивача про те, що він сплатив 6634068,73 гривень на сплату поточних зобов`язань за травень та червень 2019 року, а відповідачем погашено податковий борг, що виник раніше, оскільки вимогами п. 87.9 ст. 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Стосовно наявності у позивача сертифікатів Торгово-промислової палати, якими встановлено наявність форс-мажорних обставин на підприємстві у 2014-2015 роках суд зазначає наступне.

Статтею 14 -1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції від 02.09.2014 року) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14 вказаного вище Закону визначено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 6.1. вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених уст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014 року, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2.).

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

Порядком засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначеного Регламентом, що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5) передбачено, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 01.10.2019 року у справі №805/385/17-а, який суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заявлених позивачем вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.09.2019 року № в частині суми в розмірі 583740,31 гривень.

За вимогами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Податкового кодексу України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 84307, Донецька область, м. Краматорськ, пров. Земляний, буд. 2; поштова адреса зазначена в позовній заяві: 85114, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ємельянова, буд. 69, ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87500, Доненька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 17 вересня 2019 року № на суму 1326813,75 гривень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 17.09.2019 року № в частині штрафних санкцій на суму 583740,31 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» () судові витрати з судового збору у розмірі 8450 (вісім тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 48 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 11 березня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова