Справа № 200/2306/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 р. Справа№200/2306/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача акціонерне товариство Банк Форвард про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (02094, м.Київ, вул.Юрія Поправеи, 6, оф.15), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача акціонерне товариство Банк Форвард (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 105), в якому просить:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, що виразилася у відкриття виконавчого провадженні №60800786 з виконання Виконавчого напису №7205, виданого 09.11.2019 приватним нотаріусом КМНО Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Банк Форвард заборгованості в розмірі 60300,79 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 05.12.2019 про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною, з виконання Виконавчого напису №7205, виданого 09.11.2019 приватним нотаріусом КМНО Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Банк Форвард заборгованості в розмірі 60300,79 грн.;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 22.01.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні №60800786:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 22.01.2020 про арешт коштів боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні №60800786;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 25.02.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні № 60800786.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність спірних постанов приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні №60800786, в результаті винесення яких було накладено арешт на банківський рахунок позивача, відкритий у АТ «ПУМБ» для нарахування заробітної плати останнього. Наклавши арешт на грошові кошти позивача, включаючи кошти, що містяться на рахунку у АТ «ПУМБ», тобто на всі майнові права на кошти, розміщені на цих рахунках, які є виплаченою позивачу заробітною платою, відповідач порушив його трудові, соціальні та майнові права. Вважає, що відповідачем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» щодо місця відкриття виконавчого провадження, а саме відповідачем відкрито виконавче провадження у місті Київ, у межах власного виконавчого округу. Позивач вважає, що відповідач не мав права приймати до виконання виконавчий напис нотаріуса №7205, виданий 09.11.2019 приватним нотаріусом НМНО Незнайко Є.В., з тих же підстав не мав права і приймати спірні постанови.

Відповідачем на адресу суду надано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що приватний виконавець має право приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, у тому числі, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах. Відповідач зазначає, що оскільки до нього надійшов виконавчий документ у якому зазначено, що місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу м. Києва, а тому у нього не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання. Відповідач вважає свої дії щодо винесення оскаржуваних постанов правомірними та законними з дотриманням норм чинного законодавства.

Від третьої особи на адресу суду пояснень щодо позовної заяви не надходило.

12.03.2020 представник позивача подав суду заяву про подачу доказів щодо розміру судових витрат та ухвалення рішення відповідно до ч.7 ст.139 КАС України.

Ухвалою суду від 04.03.2020 відкрито провадження у справі у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Як вбачається матеріалів справи, на адресу приватного виконавця направлено заяву №1/1/1-1259/665 від 27.11.2019 про примусове виконання рішення, за підписом представника стягувача за довіреністю Шилко Р.В., з проханням відкрити за місцем знаходження майна (грошових коштів) боржника, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису. Згідно із додатками до заяви долучено платіжне доручення про сплату авансового внеску; оригінал виконавчого напису за №7205 від 09.11.2019, належним чином завірена копія довіреності представника стягувача.

Вищевказана заява про примусове виконання рішення зареєстрована приватним виконавцем 04.12.2019 за вх. №16792.

05.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60800786, на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО Незнайко Є.В. №7205 від 09.11.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості в розмірі 60300,79 гривень. Відповідно до змісту цієї постанови, зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно.

Крім того, в рамках виконавчого провадження №60800786 відповідачем 22.01.2020 винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, 22.01.2020 винесено постанову про арешт коштів боржника, 25.02.2020 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Не погоджуючись із оскаржуваними постановами та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Ураховуючи положення ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якими встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016 (далі - Закон №1404-VIII) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.1 ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Суд зазначає, що оскільки спірні правовідносини склались з приводу виконання виконавчого напису нотаріуса, відтак при вирішенні спору слід виходити з положень Закону України "Про виконавче провадження", згідно із статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 ст.26 Закону №1404-VIII визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону №1404-VIIІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 №1403-VII (далі - Закон №1403-VII) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються, зокрема, виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з п.4 ч.2 ст.23 Закону №1403-VII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

За змістом постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №60800786 від 05.12.2019, вказана постанова прийнята приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. Відтак, виконавчим округом приватного виконавця Павелків Т.Л. є місто Київ.

Водночас відповідно до ч.1 ст.25 Закону №1403-VII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з ч.2 ст.25 Закону №1403-VII приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

В силу вимог ч.2 ст.24 Закону №1404-VIIІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що Закон України "Про виконавче провадження" визначає вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

При цьому, згідно з ч.3 ст.25 Закону №1403-VII право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Визначення місця вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у вже відкритому виконавчому провадженні здійснюється відповідно до загальних норм, якими визначаються вимоги щодо місця вчинення відповідної виконавчої дії - без обмеження дій приватного виконавця виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність (ч.6 ст.25 Закону №1403-VII та абз.2 ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження").

Отже, як видно зі змісту наведеної вище ч.2 ст.24 Закону №1404-VIIІ, якщо місце проживання, перебування боржника-фізичної особи та місцезнаходження боржника-юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджуються компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З 02.07.2018 працює на ТОВ «Шахта «Білозерська», заробітну плату отримує на картковий (зарплатний) рахунок, відритий у АТ «ПУМБ».

Разом з тим, судом встановлено, що приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, відповідач керувалася тим, що кошти позивача, які знаходяться на рахунку, відкритому в АТ "БАНК ФОРВАРД", є майном, фактичним місцезнаходженням якого є адреса фінансової установи (м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105).

Слід зазначити, що за вищевказаною адресою знаходиться і стягувач у виконавчому провадженні ВП №60800786.

Частиною 1 ст.190 Цивільного кодексу України визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ч.1 ст.179 Цивільного кодексу України).

Однак, наявність самого рахунку в банку, за відсутності на ньому жодних коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки. Сам рахунок без наявності на ньому коштів не може бути власністю громадянина, оскільки саме матеріальні цінності, майно, кошти можуть бути об`єктом стягнення, а не рахунок у банку, який є засобом, механізмом, способом безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

З огляду на викладене, наявність рахунку в банку може бути підставою для відкриття виконавчого провадження за місцем знаходження банку лише за умови наявності коштів боржника на цьому рахунку.

Суд вважає, що у даному випадку місцезнаходженням майна є не місце розташування самого банку, де відкритий рахунок, такі рахунки не є майном у розумінні положень ст.190 ЦК України, оскільки вони не є окремими речами чи їх сукупністю, а фактично вони є засобом обліку руху грошових коштів та призначені для виконання клієнтами платіжних систем певних операцій.

Разом з тим суд звертає увагу, що стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення не зазначено та не надано доказів, які б підтверджували, що боржник дійсно має власні грошові кошти (майно) на зазначеному вище рахунку.

Отже, відповідач мав право відкрити виконавче провадження щодо позивача тільки за умови наявності достовірної інформація про наявність грошових коштів на рахунку позивача у банку, місцезнаходження якого є місто Київ.

Відповідачем не надано суду доказів наявності у позивача на час відкриття спірного виконавчого провадження коштів на рахунку у банківських установах, місцезнаходженням яких є місто Київ.

Про відсутність будь-яких коштів на рахунках боржника у банківських установах свідчить й винесення приватним виконавцем постанови від 25.02.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, оскільки за правилами, визначеними частиною першою статті 68 Закону № 1404-VIII, умовою звернення стягнення на такі виплати є відсутність коштів боржника у банках та інших фінансових установах.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що приватним виконавцем з перевищенням наданих їй законом повноважень прийнято до виконання виконавчий напис №7205, виданий 09.11.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем про стягнення з позивача на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованість в розмірі 60300,79 грн, та відкрито виконавче провадження, адже жодна з підстав, визначених законом для відкриття виконавчого провадження на території міста Києва, була відсутня.

Наслідком протиправного відкриття виконавчого провадження, є протиправність всіх вчинених приватним виконавцем виконавчих дій.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на лист Міністерства юстиції України №23123/16620-33-18/20.5.1 від 11.06.2018, оскільки вказане роз`яснення не містить інформації щодо можливості прийняття виконавчих документів за місцезнаходженням лише рахунків боржника (за умови відсутності на них коштів).

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на постанову Верховного Суду №905/3542/15 від 10.09.2018, скільки вказана постанова прийнята щодо господарських правовідносин і в ній Верховним Судом надана оцінка правовідносинам щодо правомірності накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках боржника, а не щодо відкриття виконавчого провадження за місцезнаходженням рахунку боржника за відсутністю доказів про наявність на цьому рахунку грошових коштів.

Позовна вимога про визнання протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, що виразилася у відкриття виконавчого провадженні №60800786 з виконання виконавчого напису №7205, виданого 09.11.2019 приватним нотаріусом КМНО Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Банк Форвард заборгованості в розмірі 60300,79 грн. суд вважає, що задоволенню не підлягає, оскільки у спірних правовідносинах самі по собі дії відповідача не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків, тобто, не впливає на обсяг прав та інтересів позивача, адже правові наслідки в даному випадку мають акти індивідуальної дії спірні постанови виконавчого провадження №60800786.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29)

Згідно із ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість прийнятих ним оскаржуваних рішень.

Натомість, позивачем доведено та надано достатньо належних та допустимих доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

Системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, у відповідності до чого підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 420,40 грн.

Питання стосовно розподілу інших судових витрат буде вирішено відповідно до ч.7 ст.139, ст.143 КАС України після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З огляду на викладене, на підставі положень Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (02094, м.Київ, вул.Юрія Поправеи, 6, оф.15, РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача акціонерне товариство Банк Форвард (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, 105, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 05.12.2019 про відкриття виконавчого провадження, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною, з виконання Виконавчого напису №7205, виданого 09.11.2019 приватним нотаріусом КМНО Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Банк Форвард заборгованості в розмірі 60300,79 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 22.01.2020 про стягнення з боржника основної винагороди, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні №60800786.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 22.01.2020 про арешт коштів боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні №60800786.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 25.02.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні №60800786.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни ( АДРЕСА_3 6 АДРЕСА_4 15, РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 420,40 грн.

Судове засідання для вирішення питання про судові витрати призначити на 19.03.2020 на 10 год. 00 хв. в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за адресою: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 1.

Встановити позивачу строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат.

Повний текст рішення прийнято та підписано 12.03.2020.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Загацька