Справа № 260/35/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/35/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відкритого акціонерного товариства "Севлюш-сир" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відкритого акціонерного товариства "Севлюш-сир", в якому просить стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Севлюш-сир" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 9312,83 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що громадянин ОСОБА_1 працював на Відкритому акціонерному товаристві "Севлюш-сир" в шкідливих умовах праці повний робочий день на атестованому робочому місці, що дало йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". За період з травня по грудень 2019 р. органу Пенсійного фонду підлягає відшкодуванню сума виплачених пільгових пенсій у розмірі 9312,83 грн. Проте відповідач, в порушення законодавчих вимог, належного відшкодування сум, виплачених вказаному громадянину пільгових пенсій, не здійснив, а тому така підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою про відкриття провадження у адміністративній справі Відкритому акціонерному товаристві "Севлюш-сир" встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву та повідомлено, що згідно з вимогами ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зазначену ухвалу направлено на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

22 січня 2020 року поштовий конверт з ухвалою суду від 09.01.2020 р. повернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду без вручення з відміткою органу поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання», датованою 16.01.2020 р.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Часом вручення повістки в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 127 КАС України вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, суд вважає, що ухвала суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 09 січня 2020 року є належним чином врученою відповідачу 16 січня 2020 року. Проте відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, про причини неподання суд не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Відкрите акціонерне товариство "Севлюш-сир" (далі ВАТ «Севлюш-сир») включено до ЄДРПОУ і йому присвоєно код 00445535, про що свідчить копія Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. спр. 5).

ВАТ «Севлюш-сир» є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", а також платником страхових внесків відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З матеріалів справи вбачається, що громадянин ОСОБА_1 працював на ВАТ "Севлюш-сир" в шкідливих умовах праці, на посаді, передбаченій Списком №2, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

П. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

У зв`язку з наведеним рішенням органу Пенсійного фонду, оформленим протоколом призначення пенсій №781 від 11 липня 2017 року, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджується рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2018 р. у справі №807/1948/17 (арк. спр. 6 7).

Згідно з нормами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правомірність призначення вказаному громадянину пенсії відповідачем не оспорюється та не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до норм абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV, підприємства та організації вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

За період травень грудень 2019 року органом Пенсійного фонду України Закарпатської області нараховано громадянину ОСОБА_1 пільгову пенсію у розмірі 9312,83 грн. (арк. спр. 20).

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція), якою, зокрема, встановлено, що підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду місячну суму зазначену в повідомленні про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідно до п. 6.4 ст. 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об`єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками пенсійного віку.

При цьому підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Також відшкодуванню Пенсійному фонду, окрім суми виплаченої пенсії, підлягають витрати на доставку пенсії, розмір плати яких у відсотках від суми згідно з наказом Державного комітету зв`язку та інформатизації від 22 липня 2004 року «Про затвердження тарифів на оплату послуг, пов`язаних з виплатою і доставкою державних пенсій та грошової допомоги» становить: у місті - 0,79 %, у селі та селищі міського типу - 1,56 %.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлялись на адресу ВАТ «Севлюш-сир» розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (арк. спр. 9 - 19).

Розрахунки фактичних витрат відповідачем не оскаржувались, а отже є чинними.

Проте, в порушення зазначених законодавчих вимог, ВАТ «Севлюш-сир» відшкодування сум виплачених пільгових пенсій в строк, визначений Інструкцією, не здійснило та станом на день розгляду даної справи судом заборгованість також не погасило.

Таким чином, загальна сума витрат на виплату та доставку пенсії громадянину ОСОБА_1 , що підлягає відшкодуванню відповідачем, за період з травня по грудень 2019 року складає 9312,83 грн.

З огляду на вищевказане, зважаючи на вказані норми Законів України, враховуючи обставини встановлені судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі у відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до Відкритого акціонерного товариства "Севлюш-сир" (місцезнаходження: вул. Комунальна, буд. 1, м. Виноградів, Закарпатська область, 90300, ) про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Севлюш-сир" (місцезнаходження: вул. Комунальна, буд. 1, м. Виноградів, Закарпатська область, 90300, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в сумі 9312,83 грн (Дев`ять тисяч триста дванадцять грн. 83 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяР.О. Ващилін