Справа № 810/168/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 лютого 2020 року №810/168/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Філії комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Петришина Василя Михайловича, треті особи - Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації та Національне антикорупційне бюро України, про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Державного реєстратора Філії комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Петришина Василя Михайловича (далі - відповідач), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача за №37083677, яким внесено до Державного реєстру прав, запис про обтяження за №22339303 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 00 - машиномісце за №92 підземної автостоянки, загальною площею 20,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача за №37082910, яким внесено до Державного реєстру прав, запис про обтяження за №22338570 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 08 - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 315,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача за №37082278, яким внесено до Державного реєстру прав, запис про обтяження за №22337899 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 08 - земельна ділянка, кадастровий номер :01:018:0020, загальною площею 0,1122 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2018 р. відкрито провадження в адміністративній справі №810/168/18 (далі - справа), яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, а ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.02.2018 р. задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

При цьому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 р. справу передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для подальшого розгляду і вирішення справи визначено суддю Шрамко Ю.Т.

Ухвалою суду від 08.05.2018 р. справу прийнято до провадження судді Шрамко Ю.Т., призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні 19.07.2018 р. судом залучено до у часті у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації (далі - третя особа-1), а також ухвалою суду від 19.07.2018 р. витребувано у третьої особи-1 належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи за рішенням відповідача №37083677, а у Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (Сектор з питань державної реєстрації) - належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційних справ за рішеннями відповідача №37082910 та №37082278.

У подальшому, ухвалою суду від 20.09.2018 р. витребувано у третьої особи-1 в електронній формі копію матеріалів реєстраційної справи за рішенням відповідача за №37083677, а у Бориспільської районної державної адміністрації Київської області (Сектор з питань державної реєстрації) - в електронній формі копію матеріалів реєстраційних справ за наступними рішеннями відповідача №37082910 та №37082278.

Ухвалою суду від 20.11.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні.

Крім того, ухвалою суду від 15.08.2019 р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національне антикорупційне бюро України (далі - третя особа-2, НАБУ).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішення від 14.09.2017 р. №37083677, №37082910 та №37082278 прийняті відповідачем з порушенням вимог законодавства, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнав та разом із третьою особою-2 просили у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки в межах спірних правовідносин відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Третя особа-1, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судові засідання не прибув, письмових пояснень до суду не подавав.

Зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

При цьому, заявлене третьою особою-2 клопотання про закриття провадження вх. №03-14/124882/19 від 19.11.2019 р. є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки, за переконанням суду, у цій справі спір про право відсутній, а дослідженню підлягають виключно владні управлінські рішення та дії державного реєстратора, який, на думку позивача, вийшов за межі своїх владних повноважень, прийнявши оскаржувані рішення.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

13.09.2017 р. заступником директора НАБУ Новаком А.М. прийнято постанову про попередній арешт майна, згідно якої накладено арешт на майно, зокрема:

- земельну ділянку з кадастровим номером :01:018:0020 площею 0,1122 га у с. Гора Бориспільського району Київської області;

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами площею 315,7 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 ;

- машиномісце №92 в підземній автостоянці за адресою: м. Київ, вул. Срібнокільська, 3-Г, гараж 92.

Листом від 14.09.2017 р. №0423-142/32626 НАБУ скеровано до Комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" до виконання вказану вище постанову про попередній арешт майна.

Так, 14.09.2017 р. відповідачем прийняті оскаржувані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень:

- №37083677, згідно якого вирішено провести державну реєстрацію обтяження, арешт нерухомого майна на машиномісце за АДРЕСА_1 (номер запису про обтяження 22339303);

- №37082910, згідно якого вирішено провести державну реєстрацію обтяження, арешт нерухомого майна на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (номер запису про обтяження 22338570);

- №37082278, згідно якого вирішено провести державну реєстрацію обтяження, арешт нерухомого майна на земельну ділянку, розташовану за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, кадастровий номер :01:018:0020 (номер запису про обтяження 22337899).

Вважаючи вказані вище рішення відповідача протиправними позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 9 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, в редакції станом на час прийняття оскаржуваних рішень, у невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Якщо у визначений цією частиною строк прокурор не звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна або якщо в задоволенні такого клопотання було відмовлено, попередній арешт на майно або кошти вважається скасованим, а вилучене майно або кошти негайно повертаються особі.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 р. №1952-IV (далі - Закон №1952-IV), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 2, п. 4 ч. 1 ст. 4, ч.ч. 4, 5 ст. 3, ч. 1 ст. 6 Закону №1952-IV, тут і надалі в редакції станом на час прийняття оскаржуваних рішень, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону.

Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя.

На підставі рішення Міністерства юстиції України державна реєстрація права власності та інших речових прав може проводитися в межах декількох адміністративно-територіальних одиниць, визначених в абзаці першому цієї частини.

Державна реєстрація обтяжень речових прав проводиться незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого абзацом п`ятим цієї частини.

Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

Організаційну систему державної реєстрації прав становлять:

1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи;

2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти;

3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Відповідно до ст. 9, п. 1 ч. 1, п.п. 1-6 ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11, п. 7 ч. 2 ст. 27, ч.ч. 1, 2, 4, 9 ст. 18 Закону №1952-IV, до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить:

1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ.

Зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна;

2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Акредитовані суб`єкти можуть здійснювати визначені у частині першій цієї статті повноваження в повному обсязі або здійснювати їх виключно в частині забезпечення прийняття та видачі документів у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на підставі договору з суб`єктом державної реєстрації прав та/або нотаріусом.

Державним реєстратором є, зокрема, громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав.

Державний реєстратор:

1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником;

4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень;

5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав;

6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом.

Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 20 Закону №1952-IV, заява на проведення реєстраційних дій та оригінали документів, необхідних для проведення таких дій, подаються заявником у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених законодавством.

У разі якщо оригінали документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування, що їх видають, заявник подає копії документів, оформлені такими органами відповідно до законодавства.

Заява на проведення реєстраційних дій в електронній формі подається за умови ідентифікації заявника (фізичної або юридичної особи) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи.

Про подання/отримання заяви на проведення реєстраційних дій державний реєстратор невідкладно повідомляє власника об`єкта нерухомого майна, щодо якого подано заяву.

Порядок подання заяв у сфері державної реєстрації прав та повідомлення власника об`єкта нерухомого майна про подані заяви визначається Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У разі подання заяви про проведення реєстраційних дій у паперовій формі така заява формується, реєструється у базі даних заяв із зазначенням дати і часу реєстрації та скріплюється власним підписом заявника.

З оригіналів документів чи відповідно оформлених копій документів у випадку, передбаченому абзацом другим частини першої цієї статті, поданих для проведення реєстраційних дій, виготовляються електронні копії шляхом сканування, що долучаються до заяви, зареєстрованої у Державному реєстрі прав.

Реєстрація заяв про державну реєстрацію прав проводиться в порядку черговості їх надходження.

У разі подання заяви про проведення реєстраційних дій в електронній формі така заява за допомогою Державного реєстру прав реєструється у базі даних із зазначенням дати і часу реєстрації.

Реєстрація заяв про проведення реєстраційних дій в електронній формі проводиться в порядку черговості їх надходження, у тому числі з урахуванням заяв, що подаються в паперовій формі.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 24 Закону №1952-IV, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

З аналізу наведених норм вбачається, що підставою для вчинення реєстратором будь-якої реєстраційної дії є звернення заявника з відповідною заявою.

При цьому, Закон №1952-IV не наділяє державного реєстратора повноваженнями з власної ініціативи приймати будь-які рішення, позаяк державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача в частині того, що у зв`язку зі спливом строку, встановленого ч. 9 ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України, у відповідача виник обов`язок скасувати запис про припинення обтяження.

Також судом встановлено, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем в межах 48 годин з часу прийняття постанови заступника директора НАБУ Новаком А.М. про попередній арешт майна від 13.09.2017 р.

Крім того, виходячи з того, що позивачем не зазначено, а судом не встановлено, наявності в межах спірних правовідносин підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем з дотриманням вимогам законодавства.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач не звертався до державного реєстратора з відповідною заявою про зняття арешту, зареєстрованого згідно з оскаржуваними рішеннями.

Враховуючи вищезазначене у сукупності правові підстави для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора Філії комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Петришина Василя Михайловича, треті особи - Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації та Національне антикорупційне бюро України, про визнання протиправними та скасування рішень є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 134, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Державного реєстратора Філії комунального підприємства Київської обласної ради "Готово" Петришина Василя Михайловича (місцезнаходження: 08150, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул. Матросова, 11; ), треті особи - Департамент з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації (місцезнаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ) та Національне антикорупційне бюро України (місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Василя Сурикова, 3; ), про визнання протиправними та скасування рішень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко