Справа № Н/851/5/20
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 р.м. Харків
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду за заявою ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 520/183/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова (далі по тексту - УПФУ в Московському районі м. Харкова, відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, прийнятої судом, просив суд:

- поновити строк звернення до суду з цією позовною заявою в частині вимог з 01.10.2017, який пропущений з поважних причин, з урахуванням об`єктивних обставин, підтверджених рішеннями судів по справі № 820/5802/17;

- визнати такою, що не відповідає нормам Конституції України, а також протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо неповного розгляду звернення, невирішення всіх питань, поставлених у заявах (зверненнях) Ковальова А.В. від 27.09.2018, від 07.12.2018 та двох від 26.12.2018, та нездійснення відповідних дій і неприйняття необхідних рішень, у т.ч. у встановлені Законами України строки;

- зобов`язати УПФУ в Московському району міста Харкова повторно розглянути заяви (звернення) ОСОБА_1 від 27.09.2018, від 07.12.2018 та дві заяви від 26.12.2018 в повному обсязі поставлених питань;

- визнати такими, що не відповідають нормам Конституції України, а також протиправними, рішення, дії та бездіяльність УПФУ в Московському районі м. Харкова щодо відмови у проведенні обчислення та перерахунку пенсії за вислугою років, призначеної відповідно до норм ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (1991 року в редакції на день призначення);

- скасувати рішення УПФУ в Московському районі м. Харкова, прийняті за результатами розгляду заяв ОСОБА_1 від 27.09.2018, від 07.12.2018 та двох заяв від 26.12.2018, викладені в протоколах Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про розгляд спірних питань, які виникають під час призначення (перерахунку та виплати пенсій) від 01.10.2018, від 10.12.2018 та від 02.01.2019 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні обчислення та перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до норм ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (1991 року в редакції на день призначення 02.09.2014);

- зобов`язати УПФУ в Московському районі м. Харкова провести обчислення та перерахунок в бік збільшення призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до норм ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991 в редакції на день її призначення 02.09.2014 в розмірі 70% від суми місячної (чинної) заробітної плати на посаді заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області, підвищеної згідно Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012, з урахуванням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" (що набула чинності з 06.09.2017) на підставі розрахунку позивача від 07.12.2018 та аналогічної довідки-розрахунку прокуратури Харківської області від 20.12.2018 №18-429 без обмеження максимального розміру пенсії та виплачувати її з 01.10.2017.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 по справі № 520/183/19 позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 по справі № 520/183/19 повністю; скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019, викладену в цьому ж рішенні, в частині щодо залишення без розгляду клопотання позивача від 09.01.2019 та заяви від 16.01.2019 про поновлення процесуальних строків на звернення до суду з позовними вимогами про перерахунок пенсії з 01.10.2017, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, адміністративну справу № 520/183/19 направити до суду першої інстанції для розгляду в цій частині, в порядку ч. 3 ст. 121, ст. 320 КАС України; якщо апеляційний суд дійде висновку про відсутність перешкод подальшому провадженню у справі та неможливість направлення справи до суду першої інстанції, - постановити ухвалу в порядку ч.6 ст.121, ч.5 ст.241 КАС України, якою поновити процесуальний строк у цій справі на звернення до суду з позовними вимогами про перерахунок пенсії з 01.10.2017.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 р. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.02.2019 по справі № 520/183/19 скасовано та прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 (до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова щодо неповного розгляду звернень, невирішення всіх питань, поставлених у заявах (зверненнях) ОСОБА_1 від 27.09.2018, від 07.12.2018 та заяві від 26.12.2018, викладеній у довільній формі.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова повторно розглянути заяви (звернення) ОСОБА_1 від 27.09.2018, від 07.12.2018 та заяву від 26.12.2018, викладену в довільній формі, в повному обсязі поставлених питань, з урахуванням висновків суду, викладених у цій постанові.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2019 р. стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 381 (триста вісімдесят одна) грн. 20 коп. та за подання апеляційної скарги - 576 (п`ятсот сімдесят шість) грн. 30 коп.

Позивачем 11.01.2020 р. подано до Другого апеляційного адміністративного суду заяву подав заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 р., в якій заявник просив: скасувати частково (змінити) постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 520/183/19 в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивача та ухвалити нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю. Якщо суд дійде висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, не застосовувати такий закон чи інший правовий акт, а застосувати норми Конституції України як норми прямої дії, а після винесення рішення у справі звернутись до Верховного Суду для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта, що віднесено до юрисдикції Конституційного Суду України, відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 7 КАС України. З урахуванням додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.05.2019 року у справі № 520/183/19 про часткове стягнення судового збору, стягнути на користь позивача в повному обсязі судові витрати по оплаті судового збору за подання позовної заяви 387 грн. 20 коп. та за подання апеляційної скарги 576 грн. 30 коп.; а також стягнути на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору за подання цієї заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, відповідно до норм ст. ст.139, 143 КАС України. У заяві позивач також просив допустити до участі в цій справі в якості належного відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ - 14099344, адреса: 61022, м.Харків, майдан Свободи, Держпром, З під., 2 пов.), як правонаступника первинного відповідача Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова, діяльність якого припинена з 02.08.2019 року.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2020 р. клопотання заявника про заміну відповідача у справі задоволено та замінено відповідача Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова на його процесуального правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення суду апеляційної інстанції за виключними обставинами позивач зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, що, на думку ОСОБА_1 , є підставою для перегляду постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі № 520/183/19 від 18.04.2019 р. за виключними обставинами та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи заявника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивачу на виконання рішення Московського районного суду міста Харкова від 02.09.2016 по справі №643/9261/16-а була призначена пенсія у порядку ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 № 1789-ХІІ.

ОСОБА_1 перебуває на обліку як пенсіонер в УПФУ в Московському районі м. Харкова з 02.09.2014, пенсію почав одержувати після звільнення зі служби в органах прокуратури (24.03.2017).

27.09.2018 позивач звернувся до УПФУ в Московському районі м. Харкова з приводу перерахунку розміру раніше призначеної пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області від 23.03.2018 №18-54-17, а також приведення підзаконних нормативних актів у відповідність до чинного законодавства.

Рішенням УПФУ в Московському районі м. Харкова, оформленим протоколом від 01.10.2018 №167054/170, у перерахунку пенсії ОСОБА_1 було відмовлено.

07.12.2018 позивач повторно звернувся до УПФУ в Московському районі м. Харкова з приводу перерахунку розміру раніше призначеної пенсії із власним розрахунком розміру оплати праці діючого прокурора та довідками прокуратури Харківської області від 23.01.2018 №18-32, від 23.03.2018 №18-54-17.

Рішенням відповідача у формі протоколу від 10.12.2018 №167054/170 у перерахунку пенсії було відмовлено.

Листом від 21.12.2018 №1065/к-3 УПФУ в Московському районі м. Харкова повідомило заявника про відсутність підстави для перерахунку пенсії.

26.12.2018 позивач звернувся до УПФУ в Московському районі м. Харкова з приводу перерахунку розміру раніше призначеної пенсії на підставі довідки прокуратури Харківської області від 20.12.2018 №18-429.

Цього ж дня (26.12.2018) позивач подав до відповідача заяву про перерахунок пенсії за формою згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005.

Рішенням УПФУ в Московському районі м. Харкова у формі протоколу від 02.01.2019 № 167054/170 у перерахунку пенсії було відмовлено.

Не погодившись з рішеннями відповідача про відмову у проведенні перерахунку пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про їх оскарження, визнання протиправною бездіяльності УПФУ в Московському районі м. Харкова щодо неповного розгляду його звернень, невирішення всіх питань, поставлених у зверненнях від 27.09.2018, від 07.12.2018 та двох від 26.12.2018, зобов`язання відповідача повторно розглянути зазначені заяви (звернення) ОСОБА_1 в повному обсязі поставлених питань, зобов`язання УПФУ в Московському районі м. Харкова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 70% від суми місячної (чинної) заробітної плати на посаді заступника начальника другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області, підвищеної згідно Постанови Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012, з урахуванням змін згідно Постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" на підставі розрахунку позивача від 07.12.2018 та довідки-розрахунку прокуратури Харківської області від 20.12.2018 №18-429 без обмеження максимального розміру пенсії та виплачувати її з 01.10.2017.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для перерахунку пенсії позивача, призначеної в порядку ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ, з огляду на відсутність чинної норми права щодо порядку такого перерахунку. При цьому, за висновком суду першої інстанції, надані позивачем довідки прокуратури Харківської області не є належною підставою для перерахунку. Крім того, пенсія позивача не може бути перерахована з 01.01.2017 в силу ст.ст. 84, 99 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.ст. 44, 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". З огляду на викладене, вважає, що відповідач, приймаючи рішення про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а факт порушення прав позивача у спірних відносинах не знайшов свого підтвердження. Відмовляючи в задоволенні клопотань позивача від 09.01.2019 та 16.01.2019 про поновлення строку на звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що в ході розгляду справи не виявлено ознак пропуску строку на подачу позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині, яка стосується розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, суд апеляційної інстанції зазначив, що на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було. Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати позивачу перерахунок пенсії на умовах та в порядку, закріплених нормою, що втратила чинність. Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність нормативного регулювання відносин щодо умов і підстав для перерахунку пенсій (зокрема у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати) працівників прокуратури, підстав для такого перерахунку немає.

Колегія суддів зазначає, що підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами встановлені статтею 361 КАС України, відповідно до частини 1 якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 справа № 3-209/2018(2413/18, 2807/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційним Судом України в рішенні від 13.12.2019 р. № 7-р(II)/2019 вказано про втрату чинності положеннями Закону № 1697-VII, з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, та установлено наступний порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Таким чином, саме з 13.12.2019 р. втратили чинність положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, згідно із якими повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України.

Відповідно, саме з 13.12.2019 р., з дня втрати чинності положеннями частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, підлягає застосуванню частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII в первинній редакції: "Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Оскільки, як на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивача до суду, розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, так і станом на дату прийняття Другим апеляційним адміністративним судом постанови від 18.04.2019 р., положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, діяли в прийнятій редакції і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України, у суду відсутні підстави вважати рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 р. № 7-р(II)/2019 виключною обставиною для перегляду постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 р. у справі № 520/183/19.

Визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправними дій/рішень відповідача, які були вчинені/прийняті до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, а тому він не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 р. № 7-р(II)/2019 на спірні правовідносини не може вплинути, оскільки правовідносини у цій справі виникли до прийняття такого рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, відповідно п. 1 ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

З матеріалів справи слідує, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 р. позивачу відмовлено в задоволенні його позовних вимог (в частині, яка стосується розгляду заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами), виконавчі листи по справі в цій частині не видавались, отже, судове рішення не виконувалось, відтак не виникло і обставин для перегляду судового рішення за виключними обставинами відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України.

Частиною 4 статті 368 КАС України встановлено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З урахуванням вищезазначеного, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про перегляд постанови суду апеляційної інстанції у зв`язку з виключними обставинами.

Згідно із ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 250, 308, 310, 321, 322, 325, 327-329, 331, 368, 369 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 520/183/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Бартош Н.С.
Судді(підпис) (підпис) Подобайло З.Г. Григоров А.М.

Повний текст ухвали виготовлений 10.03.2020 року.