Справа № 1.380.2019.002425
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002425
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Василько А.В., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за

позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, представник Іваненко О.В.
до ОСОБА_1 , участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Львівської міської ради, представник не з`явився ОСОБА_2
про демонтаж прибудови та сараю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просила зобов`язати гр. ОСОБА_1 демонтувати самочинно побудовані прибудову розміром 3,75x4,38м до квартири АДРЕСА_1 якій обладнано житлову кімнату під літ АДРЕСА_2 та сараю під літ «Д» розміром 1,80x4,25м, на АДРЕСА_3 , на землях комунальної власності міста.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прибудова розміром 3,75x4,38м, в якій обладнано житлову кімнату під літ. 1-5 та сарай під літ «Д» розміром 1,80x4,25м встановлені самочинно, без відведення земельної ділянки, з порушенням Правил благоустрою м. Львова.

27.01.2017 року при обстеженні квартири АДРЕСА_1 було виявлено, що мешканцями квартири самовільно здійснено дві цегляні прибудови на фундаментній основі на землях міста, а саме, одна прибудова розмірами 3,75м х 4,45м облаштована під житлову кімнату, друга розміром 1,8x4,25 м - під господарську будівлю.

На мешканку ОСОБА_1 складено акт попередження про притягнення до адміністративної відповідальності про порушення ст. 96 КУпАП. Комісія винесла дане питання на розгляд Міжвідомчої комісії Залізничної районної адміністрації.

14.02.2017 року міжвідомча комісія при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради розглядала заяву гр. ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_4 , та інформацію ЛКП «Сяйво» про самочинне будівництво в кв. АДРЕСА_1 АДРЕСА_3 та вирішила рекомендувати гр. ОСОБА_1 демонтувати прибудову розм. 3,75х4,38 м. до квартири АДРЕСА_5 , в якій обладнано житлову кімнату під літ.1-5 пл.12,8м2, та сарай під літ. «Д» розм.1,80x4,25м, самочинно побудовані на землях комунальної власності міста .

16.02.2017 року розглянувши заяву гр. ОСОБА_2 , мешканки АДРЕСА_6 АДРЕСА_3 , та інформацію ЛКП «Сяйво», подані документи, керуючись рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 №835 «Про затвердження Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові» головою районної адміністрації винесено розпорядження про затвердження висновку міжвідомчої комісії- протоколу №04 від 14.02.2017 №3 та рекомендовано гр. ОСОБА_1 , що проживає АДРЕСА_7 , в термін до 01.06.2017 демонтувати прибудову розміром 3,75х4,38 м. до квартири АДРЕСА_5 , в якій обладнано житлову кімнату під літ.1-5 пл.12,8 м2, та сарай під літ. «Д» розміром 1,80x4,25 м., самочинно побудовані на землях комунальної власності міста .

З метою виконання зазначеного розпорядження працівники ЛКП «Сяйво» скеровували відповідачу попередження про необхідність виконання зазначеного розпорядження. Актом ЛКП «Сяйво» від 15.06.2017 року зафіксовано факт невиконання відповідачем вимог вказаного розпорядження голови Залізничної районної адміністрації.

Згідно Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням Львівської міської ради № 835 від 09.09.2011 року, зокрема п. 1.5.6. до самочинного будівництва відноситься перепланування (реконструкція, капітальний ремонт, реставрація) та переобладнання житлових будинків, житлових приміщень за рахунок влаштування інженерного обладнання, без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові докази та пояснення, просила суд позов задоволити повністю.

Відповідач проти позову заперечила, з підстав, що вона не здійснювала спірної прибудови до квартири та сараю, таку прибудову здійснила, ще її покійна бабця. Також відповідач покликалась на висновок експерта №7061 від 26 грудня 2018 року судової будівельно-технічної експертизи по матеріалах цивільної №462/3062/17 за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівської міської ради, ОСОБА_2 про демонтаж прибудови та сараю. У висновку експерта вказано, що демонтаж прибудови до квартири АДРЕСА_1 якій обладнано житлову кімнату під літ. АДРЕСА_2 , в АДРЕСА_3 , може призвести до пошкодження конструктивних елементів будинку, вплинути на їх міцність, надійність та погіршити їх технічний стан.

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримувала позовні вимоги повністю.

Представником третьої особи Львівської міської ради через канцелярію суду від 04.09.2019 року (вх.№:31729) подано заяву про розгляд справи без участі представника Львівської міської ради. Позовні вимоги підтримують повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 17 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху, 07 червня 2019 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з повідомленням сторін, 06 серпня 2019 року винесено ухвалу про перехід з спрощеного провадження в загальне позовне провадження.

Судом встановлені наступні обставини:

14.02.2017 року міжвідомча комісія при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради розглядала питання щодо самочинного будівництва прибудови в кв. АДРЕСА_1 АДРЕСА_3 , розмірами 3,75 м х 4,45 м. облаштованої під житлову кімнату, друга розміром 1,8x4,25 м. - під господарську будівлю.

16.02.2017 року Головою Залізничної районної адміністрації прийнято розпорядження за № 87 «Про самочинне будівництво, яке здійснила гр. ОСОБА_1 », яким рекомендовано відповідачу в термін до 01.06.2017 року демонтувати прибудову розміром 3,75х4,38 м. до квартири АДРЕСА_5 , в якій обладнано житлову кімнату під літ.1-5 пл.12,8 м2, та сарай під літ. «Д» розм.1,80x4,25 м., самочинно побудовані на землях комунальної власності міста .

20.02.2017 року Адміністративна комісія при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради розглянула протокол складений ЛКП «Сяйво» від 09.02.2017 року та постановила притягнути гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 152 КУпАП, та накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вказану постанову №39 від 20.02.2020 року Адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації відповідач ОСОБА_1 не оскаржувала, постанова набрала законної сили.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач просить суд зобов`язати відповідача демонтувати самочинно побудовані прибудову розміром 3,75x4,38 м. до квартири АДРЕСА_1 якій обладнано житлову кімнату під літ. 1-5 та сараю під літ «Д» розміром 1,80x4,25 м., на АДРЕСА_3 , на землях комунальної власності міста.

Судом не враховуються аргументи наведені позивачем про зобов`язання відповідача демонтувати самочинно побудовані прибудову розміром 3,75x4,38 м. до квартири АДРЕСА_1 якій обладнано житлову кімнату під літ. 1-5 та сараю під літ «Д» розміром 1,80x4,25 м., на АДРЕСА_3 , на землях комунальної власності міста.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» при розмежуванні земель державної та комунальної власності до земель комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст передаються: усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної власності та земель, віднесених до державної власності; земельні ділянки за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти комунальної власності; землі запасу, які раніше були передані територіальним громадам сіл, селищ, міст відповідно до законодавства України; земельні ділянки, на яких розміщені об`єкти нерухомого майна, що є спільною власністю територіальної громади та держави.

Згідно Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року за N 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року за N 927/11207:

Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване в установленому законом порядку.

Згідно п. 1.4. цих же Правил, умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень:

1.4.1. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

1.4.3. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

1.4.4. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.

Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

1.4.5. Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи:

- копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення;

- копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку;

- проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку;

- згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.

1.4.6. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.

Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

2. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

3. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

4. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

5. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

6. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене.

7. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Позивач стверджує, що самочинне будівництво здійснила саме відповідач, такі твердження позивача у справі не підтвердженні жодними належними та допустимими доказами. Відповідач про здійснення самочинного будівництва саме нею заперечила, та стверджує, що спірні прибудови здійснила її покійна бабця.

Судом не враховується аргументи позивача, що саме притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за самочинне будівництво є доказом того що спірне будівництво здійснила відповідач, оскільки саме по собі будівництво, в тому числі і самовільне, супроводжується певними діями (придбання та доставка будматеріалів), проведення підготовчих та будівельних робіт, підключення об`єктів до відповідних мереж. Тобто позивачем жодним чином не доведено ким, за чий рахунок та в який спосіб саме відповідачка здійснила спірні прибудови, притому, що відповідачка взагалі заперечує свою участь у вказаних процесах.

Як зазначено вище, згідно ст. 376 ЦК України, самочинне будівництво підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Встановлені судом обставини не дають підстав покладання на відповідачку витрат за знесення будівництва, при відсутності належних та допустимих доказів, що саме відповідачка, чи за її рахунок здійснено таке будівництво.

Згідно ст. 77 КАС України саме на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Судом враховується і довідка з місця проживання про склад сім`ї і прописки №478 від 08.02.2017 року, у якій зазначається, що квартира АДРЕСА_5 , є у державній власності, що не заперечується сторонами. Отже, відповідачка не є власником вказаної квартири, в справі немає належних доказів, що саме вона здійснювала спірне будівництво, відповідно в суду не має підстав для зобов`язання відповідачки демонтувати самочинно побудовані прибудову розміром 3,75x4,38м до квартири АДРЕСА_1 в якій обладнано житлову кімнату під літ. 1-5 та сараю під літ «Д» розміром 1,80x4,25м, на АДРЕСА_8 . АДРЕСА_3 4 АДРЕСА_3 , на землях комунальної власності міста.

Також судом враховуються висновок експерта №7061 від 26.12.2018 року, судової будівельної - технічної експертизи по матеріалах справи №462/3062/17, про те, що демонтаж прибудови до квартири АДРЕСА_1 в якій обладнано житлову кімнату під літ. 1-5, в будинку 4 по вул АДРЕСА_3 , може призвести до пошкодження конструктивних елементів будинку, вплинути на їх міцність, надійність та погіршити їх технічний стан.

Таким чином, позов не підлягає задовленню.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України судові витрати стягненню із сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради (79022, м. львів, вул. І.Виговського, 34) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_9 ) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_10 ) про демонтаж прибудови та сараю, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення суду складено в повному обсязі 10.03.2020 року.

Суддя Гавдик З.В.