Справа № 540/111/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/111/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Ковбій О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.І.С. БУД" до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.І.С. БУД" (далі - позивач, ТОВ "Д.І.С. БУД") звернулось до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - відповідач, ДАБІ України), третя особа - Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області (далі - третя особа, УДАБІ у Херсонській області), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 6 Додатку № 6 до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 14.11.2019 № 65-Л в частині анулювання ліцензії реєстраційний номер від 20.10.2017 виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Д.І.С. БУД" на проведення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками;

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України внести відомості до Реєстру виданих ліцензій про скасування анулювання ліцензії реєстраційний номер від 20.10.2017, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Д.І.С. БУД" () на зайняття господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.12.2019 року підприємству з офіційного сайту ДАБІ України стало відомо, що отримана ним ліцензія "Господарська діяльність з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з середніми і значними наслідками" № анульована 14.11.2019 року. У зв`язку з наведеним позивачем направлено до ДАБІ України лист про надання роз`яснень. Позивач зазначає, що з листування йому стало відомо про те, що ліцензію анульовано за результатом розгляду акта планової перевірки від 08.11.2019 року №70 та акта про відмову ліцензіата в проведенні перевірки органом ліцензування від 08.11.2019 року.

З таким рішенням відповідача ТОВ "Д.І.С. БУД" не погоджується. Зазначає, що акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, який став підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії, йому не направлявся. Засобами поштового зв`язку позивач отримав тільки Акт складений за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.

Позивач вважає таким, що не передбачено законом, а отже протиправним, складення відповідачем під час перевірки двох актів одночасно. Також порушенням, на думку позивача, є те, що витяг з наказу від 14.11.2019 року №65-Л, яким ліцензію анульовано, надіслано йому лише 08.01.2020 року за його запитом.

Із вказаних підстав, ТОВ "Д.І.С. БУД" просить суд задовольнити позов.

Також, разом з позовом подано заяву про вжиття заходів забезпечення даного адміністративного позову шляхом зупинення до набрання законної сили рішенням суду у цій справі дії пункту 6 Додатку № 6 до Наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 65-Л від 14.11.2019 "Про результати розгляду питань щодо ліцензування" в частині анулювання ліцензії № 45-Л від 06.10.2017 виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Д.І.С. БУД" (реєстраційний запис ).

Ухвалою суду від 16.01.2020 року в задоволенні клопотання позивача відмовлено.

Ухвалою від 17.01.2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 06.02.2020 року.

04.02.2020 року від представника Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимоги ухвали суду від 17.01.2020 року.

Ухвалою від 06.02.2020 року зазначену заяву повернуто заявнику без розгляду через її підписання особою, в якої відсутні відповідні повноваження. Також, означеною ухвалою відкладено розгляд справи на 18.02.2020 року через неявку представників відповідача та третьої особи.

В судове засідання 18.02.2020 року відповідач та третя особа у справі явку своїх представників не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями №№732, 730 про вручення поштових відправлень з ухвалами суду про дату наступного судового засідання.

Частиною 3 статті 194 КАС України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. ст. 194 та 205 КАС України суд вважає, що подання представником позивача заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження та неприбуття без поважних причин відповідача та третьої особи не є перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Також суд зазначає, що 25.02.2020 року від УДАБІ у Херсонській області надійшли пояснення на позов, згідно яких УДАБІ у Херсонській області проти позову заперечує. Стверджує, що позивач був завчасно повідомлений про проведення планової перевірки щодо додержання ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а саме: 03.10.2019 року - засобами поштового зв`язку, 26.09.2019 року - електронною поштою.

Однак, 04.11.2019 року під час виходу посадових осіб УДАБІ у Херсонській області за місцезнаходженням юридичної особи (згідно ліцензійних умов та за адресою, що зазначена в інформаційному ресурсі Опендатабот) ТОВ "Д.І.С. БУД" не допустило їх до перевірки. В результаті чого складено акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування від 08.11.2019 року, який є підставою для анулювання ліцензії.

Також, УДАБІ у Херсонській області стверджує, що ані Законом України "Про ліцензування видів господарської діяльності", ані Порядком ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1396 від 05.12.2007 року не встановлено обов`язку повідомляти суб`єкта ліцензування про анулювання ліцензії.

З урахуванням наведеного, третя особа у справі просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, суд встановив наступне.

20.10.2017 року ТОВ "Д.І.С. БУД" отримано Ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками №45-Л від 06.10.2017 року (реєстраційний запис №).

30.09.2019 року в адресу ТОВ "Д.І.С. БУД" направлено повідомлення про проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, яке отримано позивачем 03.10.2019 року (згідно рекомендованого поштового відправлення №734). Згідно повідомлення у період з 04.11.2019 року по 08.11.2019 року заплановано здійснити плановий захід державного нагляду (контролю) за додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками відносно позивача.

08.11.2019 року УДАБІ у Херсонській області складений Акт №70 за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками. Згідно акту, за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено незабезпечення суб`єктом господарювання присутності керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення органом ліцензування в установленому законом порядку перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов, а також те, що посадові особи органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов суб`єктом господарювання не допущені.

Також, 08.11.2019 року УДАБІ у Херсонській області складено акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування, в якому відображені аналогічні порушення.

На підставі акту перевірки відповідачем 14.11.2019 року винесено наказ №65-Л "Про результати розгляду питань щодо ліцензування". Пунктом 11 додатку до цього наказу анульовано ліцензію видану ТОВ "Д.І.С. БУД" у зв`язку з виявленими порушеннями Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності, на підставі відповідного акту перевірки та у відповідності до п.8 ч.2 ст.16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності".

Позивач, не погодившись із правомірністю вказаного наказу, звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Так, статтею 17 Закону України "Про архітектурну діяльність" встановлено, що господарська діяльність, пов`язана із створенням об`єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Відповідно до цієї ж статті, порядок ліцензування господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України, а органом ліцензування є орган державного архітектурно-будівельного контролю

Відповідно до абзацу 5 ст. 1 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" ліцензіат - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Абзацом 1 п. 3 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1396 від 05.12.2007 (далі - Порядок 1396) передбачено, що ліцензування будівельної діяльності та контроль за додержанням ліцензійних умов здійснюється Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - орган ліцензування).

Із системного аналізу вищезазначених норм права вбачається, що позивач, отримавши ліцензію на здійснення будівельних робіт IV-V категорії складності, є ліцензіатом у розумінні абзацу 5 ст. 1 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", отже його діяльність є предметом державного контролю (нагляду) за додержанням ліцензійних умов, що належить до повноважень територіальних органів Державної архітектурно-будівельної інспекції.

Частиною першою статті 19 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності" встановлено, що державний нагляд за додержанням органами державної влади чи державними колегіальними органами вимог законодавства у сфері ліцензування здійснює спеціально уповноважений орган з питань ліцензування шляхом проведення планових та позапланових перевірок у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування.

Порядок проведення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування планових та позапланових перевірок додержання органами ліцензування вимог законодавства у сфері ліцензування затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №182 (надалі - Порядок № 182).

Відповідно до п. 10-11 Порядку № 182 уповноважений орган надсилає органу ліцензування повідомлення про проведення планової перевірки не пізніше ніж за 10 днів до її початку. Повідомлення надсилається рекомендованим поштовим відправленням за рахунок коштів уповноваженого органу чи електронною поштою або вручається особисто керівнику органу ліцензування або уповноваженій ним особі під розписку. У разі проведення позапланової перевірки орган ліцензування не повідомляється.

З огляду на матеріали справи, повідомлення про проведення перевірки від 25.09.2019 року №1021-1-19/907 було направлено в адресу позивача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, рекомендованим поштовим відправленням та було отримано уповноваженою особою позивача 03.10.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №484, наявним в матеріалах справи.

Отже, ТОВ "Д.І.С. БУД" із дотриманням законодавчо визначених строків (не пізніше 10 днів) за допомогою засобів поштового зв`язку було повідомлене про заплановану щодо нього перевірку

Таким чином, відповідачем дотримано передбачену п.10 Порядку № 182 умову для проведення планової перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.11.2019 року посадовими особами УДАБІ у Херсонській області складено акт № 70 у якому зазначено, що ліцензіатом не забезпечено присутність керівника, його заступника або іншої уповноваженої особи під час проведення перевірки додержання Ліцензійних умов; посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом Ліцензійних умов не допущено. Крім того, цією ж датою складено акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування.

Вказані акти слугували підставою для винесення наказу № 65-Л "Про результати розгляду питань щодо ліцензування" від 14.11.2019, пунктом 11 додатку №6 до якого анульовано ліцензію видану ТОВ "Д.І.С. БУД".

Нормами статті 16 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" передбачено, що анулюванням ліцензії є позбавлення ліцензіата права на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, шляхом прийняття органом ліцензування рішення про анулювання його ліцензії. Ліцензія вважається анульованою з дня, коли ліцензіат дізнався чи повинен був дізнатися про анулювання ліцензії, але у строк, не менший за один тиждень з дня прийняття органом ліцензування рішення про анулювання виданої йому ліцензії.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 вказаного Закону підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії є акт про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування. Відмовою ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування вважається недопуск уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав (зокрема, ненадання документів, інформації щодо предмета перевірки на письмову вимогу посадових осіб органу ліцензування, відмова в доступі посадових осіб органу ліцензування до місць провадження діяльності, що підлягає ліцензуванню, об`єктів, що використовуються ліцензіатом при провадженні діяльності, що підлягає ліцензуванню, або відсутність протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки).

Отже, підставою для анулювання ліцензії, у тому числі, є акт про відмову суб`єкта будівельної діяльності (ліцензіата) від проведення органом ліцензування перевірки, який складається у випадку не допуску уповноважених посадових осіб органу ліцензування до здійснення перевірки додержання ліцензіатом вимог відповідних ліцензійних умов за відсутності передбачених для цього законом підстав, в тому числі, у випадку відсутності протягом першого дня перевірки за місцезнаходженням ліцензіата особи, уповноваженої представляти інтереси ліцензіата на час проведення перевірки.

Однак, з приводу факту самого недопущення посадових осіб до перевірки суд зазначає наступне.

Так, ч.ч. 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997р. №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997р.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) № 37801/97 від 01.07.2003р., яке відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватись виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Суд вважає, що за наведених обставин та з урахуванням приписів ч.2 ст. 77 КАС України, згідно якого в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, ключовим для вирішення даного спору є надання оцінки доводам УДАБІ у Херсонській області щодо того, що його посадові особи не були допущені до перевірки.

Так, відповідно ч.3 ст. 90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Визначення критерію достовірності міститься в ст. 75 КАС України, згідно якої достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідачем в даній справі, як це передбачено ст. 16 Закону №222, складено акти від 08.11.2019 року, які позивач вважає доказами недопущення посадових осіб до перевірки.

Однак, оглядом акту від 08.11.2019 року №70 встановлено, що він містить підпис головного державного інспектора УДАБІ у Херсонській області, який проводив перевірку - Лисовця М.Ю. та завідувача сектору по роботі з ліцензіатами - Бабенка Г.А.

Тобто, акт підписаний двома особами - співробітниками УДАБІ у Херсонській області, що ставить під сумнів його достовірність як доказу в адміністративній справі. Більш того, враховуючи склад підписантів - перевіряюча особа та її керівник, зазначений недолік не може бути усунуто шляхом допиту цих осіб в якості свідків.

Будь-яких третіх осіб, підписи яких в акті додали б йому доказової сили, до проведення заходу контролю не залучалось.

Додатково до викладеного суд зазначає, що посадові особи УДАБІ у Херсонській області приписами ч.8 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", наділені широким вибором в засобах доказування правомірності своїх дій під час перевірки, зокрема, шляхом здійснення фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо- та відеотехніки.

Натомість, в даному конкретному випадку, жодного належного та достовірного доказу факту не допуску посадових осіб УДАБІ у Херсонській області до перевірки ані відповідачем, ані третьою особою не надано.

Згідно акту перевірки від 08.11.2019 року №70 процес проведення заходу фіксувався посадовою особою органу державного нагляду (контролю) засобами відеотехніки. Однак відповідного відеозапису суду не надано, натомість, УДАБІ у Херсонській області надало суду чотири роздрукованих зображення без пояснень їх змісту. Так, на двох з поданих зображень, відображені двері без пояснення їх приналежності, на одному з інших - покажчик адреси "вулиця 9 Січня 30", на четвертому зображені приміщення з вивіскою "ДІС БУД будівельна компанія".

Ані на зображеннях, ані в своїх поясненнях УДАБІ у Херсонській області не розкриває доказового значення поданих ним зображень.

Суд звертає увагу, що ст.ст. 73, 74 КАС України містять визначення поняттям належності та допустимості доказів. Так, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом є недопустимими. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд вважає, що УДАБІ у Херсонській області, вказавши про здійснення під час заходів державного контролю відеофіксації має підтверджувати дійсність обставин викладених в актах про недопущення посадових осіб до перевірки відеоматеріалами, а не фотозображеннями, оскільки права контролюючого органу на фотофіксацію відповідних заходів Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не передбачено та згідно актів перевірки від 08.11.2019 року фотофіксація не здійснювалась.

Отже, чотири фотозображення, надані УДАБІ у Херсонській області до суду, не є допустимими доказами в розумінні ст. 74 КАС України. Більш того, фотозображення дверей, покажчика адреси та вивіски з найменуванням підприємства-позивача не має жодного доказового значення для встановлення факту недопущення посадових осіб УДАБІ у Херсонській області до перевірки, тобто не може вважатись належними доказами в розумінні ст. 75 КАС України.

Таким чином, відповідачем та третьою особою по справі не надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу факту недопуску посадових осіб УДАБІ у Херсонській області до перевірки, а отже й достовірність Акту про відмову ліцензіата у проведенні перевірки органом ліцензування від 08.11.2019 року є непідтвердженою.

Окрім зазначеного, на спростування твердження УДАБІ у Херсонській області про те, що Законом №222 та Порядком №1396 не передбачено обов`язку інформування ліцензіата про анулювання ліцензії суд зазначає, що ч.18 ст. 16 Закону №222 встановлено, що орган ліцензування вносить інформацію щодо рішення про анулювання ліцензії до ліцензійного реєстру, а також оприлюднює його на офіційному веб-сайті наступного робочого дня після його прийняття; інформує ліцензіата щодо рішення про анулювання ліцензії повністю або частково протягом п`яти календарних днів шляхом направлення йому рекомендованого листа.

Якщо ліцензіат протягом строку набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання ліцензії або зупинення дії ліцензії повністю або частково подає скаргу до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, дія цього рішення органу ліцензування зупиняється (про що вноситься запис до ліцензійного реєстру) до дня внесення спеціально уповноваженим органом з питань ліцензування до Реєстру розгляду скарг здобувачів ліцензії, ліцензіатів на дії (бездіяльність) органу ліцензування щодо порушення законодавства у сфері ліцензування відомостей про розпорядження спеціально уповноваженого органу з питань ліцензування за результатом розгляду скарги Експертно-апеляційною радою з питань ліцензування. (ч.18 ст. 16 Закону №222)

Отже, в разі анулювання ліцензії орган ліцензування, окрім іншого, зобов`язаний протягом п`яти календарних днів повідомити про це ліцензіата шляхом направлення йому рекомендованого листа.

Виконання зазначеного обов`язку органом ліцензування є передбаченим законодавцем механізмом юридичного захисту ліцензіата.

Натомість, невиконання означеного обов`язку нівелює права ліцензіата на розгляд питання правомірності застосованих до нього наслідків в адміністративному порядку та можливість продовжити здійснення ним ліцензійної діяльності на час розгляду відповідної скарги.

З урахуванням викладеного в сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем та третьою особою по справі, як суб`єктами владних повноважень, належними, достовірними та допустимими доказами не доведено факту недопущення їх посадових осіб до перевірки шляхом ненадання запитаної проектної документації, отже й відповідність прийнятого УДАБІ у Херсонській області наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 14.11.2019 № 65-Л в частині анулювання ліцензії реєстраційний номер від 20.10.2017 виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Д.І.С. БУД" на проведення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками вимогам ч.2 ст.2 КАС України є недоведеною.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ "Д.І.С. БУД" про визнання протиправним та скасування наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 14.11.2019 №65-Л в частині анулювання ліцензії реєстраційний номер від 20.10.2017 виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Д.І.С. БУД" на проведення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками та зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України внести відомості до Реєстру виданих ліцензій про скасування анулювання ліцензії реєстраційний номер від 20.10.2017, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Д.І.С. БУД" на зайняття господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками

Судові витрати розподілити відповідно до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України (Код , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26) від 14.11.2019 № 65-Л в частині анулювання ліцензії реєстраційний номер від 20.10.2017 виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Д.І.С. БУД" (Код , місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Патона, буд.4) на проведення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.

Зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України внести відомості до Реєстру виданих ліцензій про скасування анулювання ліцензії реєстраційний номер від 20.10.2017, виданої Товариству з обмеженою відповідальністю "Д.І.С. БУД" на зайняття господарської діяльності з будівництва об`єктів, що класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України (Код , місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 26) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариству з обмеженою відповідальністю "Д.І.С. БУД" (Код , місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Патона, буд.4) судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 108010200