Справа № 140/3852/19
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

про залишення позовної заяви без розгляду

10 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3852/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Смокович В.І.,

за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.П.,

представника позивача Сабін Інни Володимирівни,

представника відповідача Лялюги Лілії Вольдемарівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача про залишення без розгляду позовної заяви Головного управління ДПС у Волинській області до Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулось із позовом до Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" про стягнення з банківських рахунків платника податків податкового боргу в сумі 2 261 428 грн 99 коп.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за даним адміністративним позовом. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними матеріалами (арк. спр. 1).

У відзиві на позовну заяву відповідач визнав позовні вимоги у частині стягнення податкового боргу по ПДВ у сумі 180 669 грн 83 коп., по земельному податку у сумі 1 199 372 грн 63 коп., та частково по ПДФО і військовому збору. Однак, просить залишити позов без розгляду уцілому, оскільки вважає, що позовні вимоги у деякій частині стягнення ПДФО і військового збору, заявлені із пропуском тримісячного строку звернення до суду. Мотивуючи таке клопотання, відповідач послався на частину другу статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року судовий розгляд даної справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання призначене на 12:00 год. 26 лютого 2020 року; позивача у триденний строк з дня отримання копії цієї ухвали зобов`язано подати суду відповідь на відзив із обов`язковим урахуванням позиції відповідача щодо пропущення контролюючим органом строку звернення із даним позовом до суду у частині позовних вимог (арк. спр. 63).

У судовому засіданні 26 лютого 2020 року представник позивача подала відповідь на відзив, у якому зазначила, що із даним позовом ГУ ДПС у Волинській області звернулось без пропущення строку, оскільки такий строк становить 1 095 днів із дня виникнення податкового боргу, як це визначено пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України (далі ПК України) (арк. спр. 73-75).

Судове засідання 26 лютого 2020 року було відкладене на 10 березня 2020 року у зв`язку із наданням відповідачу строку для подачі заперечення на відповідь на відзив (арк. спр. 76-78).

У запереченні на відповідь на відзив, яке надійшло до суду 10 березня 2020 року (арк. спр. 79), заперечень щодо доводів контролюючого органу у частині дотримання строків звернення до суду із даним позовом товариство не зазначило.

У судовому засіданні 10 березня 2020 року представник відповідача клопотання про залишення без розгляду позовної заяви у частині позовних вимог підтримала. Представник позивача проти заявленого клопотання заперечила.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Заявлений у позові до стягнення із товариства податковий борг із податку на доходи фізичних осіб у сумі 803 397 грн 20 коп. виник на підставі податкових повідомлень-рішень (далі - ппр) від 01 жовтня 218 року № , № ; податковий борг із військового збору у сумі 77 994 грн 33 коп. виник на підставі ппр від 01 жовтня 2018 року № .

За результатами адміністративного оскарження податкових повідомлень-рішень від 01 жовтня 218 року № , № рішенням ДФС від 07 грудня 2018 року вказані ппр залишені без змін, а скарга без задоволення. При цьому, рішення ДФС від 07 грудня 2018 року відповідач отримав 10 грудня 2018 року. У судовому порядку вказані ппр товариство не оскаржувало.

Ці обставини відповідач вказав у заяві по суті (відзиві), тобто вони є визнаними учасником справи, при цьому, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності або добровільності їх визнання, а тому, в силу частини першої статті 78 КАС України, такі обставини не підлягають доказуванню.

Відповідно до підпунктів 56.17.3, 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України (далі - ПК України) процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Таким чином судом установлено, що грошові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 01 жовтня 218 року № , № із 10 грудня 2018 року вважаються узгодженими (із дня отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику) та набули статусу податкового боргу.

Стаття 122 КАС України установлює строки звернення до суду із адміністративним позовом. Так, відповідно до частити другої вказаної норми для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

При цьому, згідно із пунктом 95.1. статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності.

Пункт 101.1 статті 101 Податкового кодексу України визначає, що списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Як зазначено в пункті 101.2 цієї статті, під терміном «безнадійний податковий борг» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, лише у разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а, відтак, з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Вказана позиція узгоджується із правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі №818/1944/17, від 09 липня 2019 року у справі №0240/2269/18-а.

Керуючись наведеним, із урахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду від 07 серпня 2018 року у справі №818/1944/17, від 09 липня 2019 року у справі №0240/2269/18-а, суд дійшов висновку, що для звернення до адміністративного суду Головного управління ДПС у Волинській області із даним позовом встановлюється спеціальний 1095-денний строк, визначений пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, а не загальний тримісячний, який передбачений першим реченням частини другої статті 122 КАС України. Адже другим речення частини другої вказаної норми визначено, що КАС України та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відтак, при зверненні до суду із даним позовом 24 грудня 2019 року, позивач не пропустив 1095-денного строку, визначеного чинним законодавством України (КАС України, ПК України).

Таким чином, враховуючи, що позов подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого КАС України, клопотання відповідача про залишення без розгляду цього позову є необгрунтованим та не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 122, 123, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Публічного акціонерного товариства "Електротермометрія" про стягнення податкового боргу відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст ухвали виготовлено 13 березня 2020 року