Справа № 200/14816/19-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 р. Справа№200/14816/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянув за правилами загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 )

до Управління Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5, )

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

24 грудня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду подана позовна заява ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5, ), в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо непризначення та невиплати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 пенсії за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 28.10.2019р. № 204 та уточнення до цього рішення, щодо відмови в призначенні та виплаті з 23.10.2019 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області призначити та виплачувати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області прийняти рішення (розпорядження) щодо призначення та виплати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 , у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою суду від 28 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28 січня 2020 року розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та підготовче провадження призначено на 18 лютого 2020 року. За наслідками розгляду справи, ухвалою суду від 18 лютого 2020 року підготовче провадження закрито та розгляд справи по суті призначено на 10 березня 2020 року.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачем під час вирішення питання про призначення пенсії за вислугу років допущено невірне застосування норм матеріального права, що призвело до невірного визначення вислуги років на посадах прокурора та загальної вислуги років для призначення пенсії відповідно до ст. 86 Закону України Про прокуратуру. Окрім цього, позивач зауважив на порушенні відповідачем порядку розгляду питання про призначення пенсії за вислугу років через неповідомлення позивача про необхідність надання додаткових документів, внаслідок чого створив перешкоди в реалізації позивачем права на пенсію. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення заявленого позову заперечив, підстави незгоди із вимогами позивача виклав в наданому до суду відзиві. За змістом відзиву, з урахуванням внесених до Закону України Про прокуратуру змін Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури, яким з положень закону виключено словосполучення військова прокуратура, підстави для призначення позивачу пенсії за вислугу років як працівнику прокуратури взагалі відсутні. Посилаючись на невстановлення в ході вирішення питання про призначення пенсії вислуги років тривалістю визначеною ст. 86 Закону України Про прокуратуру, відповідач зауважив на правомірності прийнятого рішення про відмову в призначенні пенсі позивачу.

Зазначає, що згідно статті 86 Закону України Про прокуратуру, прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 24 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців при зверненні з 01.10.2019 року по 30.09.2020р.

Згідно наданих документів з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу позивач має стаж роботи за вислугу років 6 років 1 місяць 8 днів, в тому числі період роботи на посадах прокурорів 5 років 8 місяців 4 дні. Згідно частини 6 ст. 86 Закону №1697 до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується військова служба. Тобто закон не передбачає зарахування одного місяця служби за три місяці. За таких обставин прийнято рішення відмовити позивачу в призначенні пенсії за вислугу років за нормами Закону України «Про прокуратуру» у зв`язку з відсутністю стажу.

Питання включення періодів навчання та військової служби до вислуги років та стажу роботи на прокурорських посадах фактично взагалі не розглядалося під час вирішення питання про призначення пенсії позивачу через відсутність документів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив.

Позивач, ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ).

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 21.11.2017, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 38).

З 29.07.2003 року по теперішній час позивач безперервно проходить службу на прокурорсько-слідчих посадах в органах прокуратури України, у тому числі у військовій прокуратурі у статусі військовослужбовця. При цьому, у періоди з 31.12.2016р. по 30.04.2018р., виконуючи службові обов`язки на прокурорських посадах у статусі одночасно як військового так і прокурора безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, а з 01.05.2018р. по теперішній час у статусі одночасно військового та прокурора приймає участь в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях.

В період з 01.09.1998р. до 31.07.2002р. навчався як студент на денній формі навчання у Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого, а з 01.08.2002р. по 27.06.2003 проходив військову службу на посаді курсанта на військово-юридичному факультеті Національній юридичній академії імені Ярослава Мудрого (а.с. 51-55).

20.06.2003р. з позивачем укладений контракт про проходження військової служби у Збройних силах України, відряджено до Генеральної прокуратури України з залишенням на військовій службі і присвоєне військове звання «лейтенант юстиції».

Як зазначає позивач, станом на 17 вересня 2019 року він мав загальну вислугу років 24 роки 6 місяців 4 дні, про що було оголошено наказом військового прокурора об`єднаних сил від 24.09.2019р. №576к «Про оголошення вислуги років начальнику відділу організації участі прокурорів у суді та нагляду за виконанням судових рішень у кримінальному провадженні управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності ОСОБА_1 станом на 17.09.2019», та виходячи із цієї вислуги років позивач отримує грошове забезпечення, з якого робляться внески до відповідних державних фондів.

Водночас, працюючи з 29.07.2003 року безперервно на прокурорсько - слідчих посадах відповідно до ст. 86, п. 5 Розділу ХІІІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ Закону України «Про прокуратуру» станом на 17 вересня 2019 року вислуга років (стаж) позивача на посаді прокурора у календарному обчисленні складала 16 років 1 місяць 19 днів.

З огляду на викладене, 23 жовтня 2019 року позивачем до Управління Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області подано заяву із відповідними документами на призначення йому пенсії за вислугою років відповідно до положень ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Позивачем також надані відповідачу оригінали документів:

- витяг із послужного списку від 17.09.2019;

- довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції та в операції об`єднаних сил, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №15-268 вих-19 від 23.09.2019;

- наказ військового прокурора об`єднаних сил від 24.09.2019 №576к «Про оголошення вислуги років начальнику відділу організації участі прокурорів у суді та нагляду за виконанням судових рішень у кримінальному провадженні управління нагляду за додержанням законів, виконанням судових рішень у кримінальному провадженні та при проведенні оперативно-розшукової діяльності ОСОБА_1 станом на 17.09.2019»;

- довідка про заробітну плату на пенсію №14-219 вих-19 від 21.10.2019 із додатком до неї (додаткові виплати);

- копія паспорту НОМЕР_3 ;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру від 13.08.1998;

- копія трудової книжки НОМЕР_4 від 15.08.2012;

- копія посвідчення офіцера НОМЕР_5 ;

- довідка №15-270 вих-19 від 23.09.2019;

- довідка №10-236 від 23.10.2019;

- копія посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_2 .

Зазначені документи містяться в матеріалах справи (а.с. 30-55, 64-81).

Також позивачем долучено до матеріалів справи архівну довідку Міністерства оборони України щодо грошового забезпечення позивача за період з серпня 2003 року по липень 2012 року; довідки про проходження військової служби та щодо навчання позивача (а.с. 95-107).

Відповідно до посвідчення офіцера, виданого 07.11.2017р. позивач перебуває на військовій службі в Збройних силах України, з 26.01.2015 відряджений до Генеральної прокуратури України із залишенням на військовій службі (а.с. 48-51).

Проте, рішенням Управління Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області від 28 жовтня 2019 року № 204 «Про відмову в призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру»» позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років (а.с. 22).

Так, у спірному рішенні зазначено, що відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців при зверненні з 01 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року. Згідно наданих документів ОСОБА_1 має стаж роботи за вислугу років 16 років 2 місяці 4 дні, в тому числі період роботи на посадах прокурорів 11 років 1 місяць 29 днів. За таких обставин прийнято рішення відмовити заявникові в призначенні пенсії за вислугу років за нормами Закону України «Про прокуратуру».

15 листопада 2019 року відповідач отримав уточнення до письмового рішення Управляння ПФУ у м. Краматорську № 204 від 28.10.2019р.

Відповідно до вказаного уточнення згідно із наданими позивачем документами та з урахуванням індивідуальних відомостей про мене, як застраховану особу, обраховано стаж роботи за вислугу років: 6 років 1 місяць 8 днів, а тому числі період на посадах прокурорів 5 років 8 місяців 4 дні (а.с. 25).

За клопотанням позивача Управлінням Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області листом від 27.11.2019 за №360/02/Л роз`яснено, які періоди оскаржуваним рішенням № 204 від 28.10.2019 та уточненні до нього зараховано до вислуги років із наданням копії розрахунку стажу.

Відповідно до роз`яснення різниця у 5 років 5 днів у рішенні № 204 від 28.10.2019 та 5 міс. 4 дні в уточненні до цього рішення між загальною вислугою років та вислугою років на посадах прокурорів зумовлена неврахуванням до вислуги років на посадах прокурорів періоду:

з 29.07.2003р. по 13.07.2004р. під час проходження служби на посаді помічника військового прокурора Київського гарнізону;

з 13.07.2004р. по 30.12.2005р. - на посаді старшого слідчого військовій прокуратури Київського гарнізону;

з 30.12.2005р. по 01.08.2008р.- на посаді старшого помічника військового прокурора Київського гарнізону;

не зараховано до вислуги років періоди безпосередньої участі позивача, як військовослужбовця офіцерського складу в антитерористичній операції з 31.12.2016р. по 30.04.2018р., а також участі як військовослужбовця офіцерського складу в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01.05.2018р. по теперішній час з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;

не зараховано до вислуги років період проходження позивачем військової служби на посаді курсанта військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого з 01.08.2002р. по 27.06.2003р., та періоду перебування на військовій службі у розпорядженні Генерального прокурора України з 28.06.2003р. по 28.07.2003р. із розрахунку один місяць за місяць;

не зараховано до вислуги років половину строку навчання студентом у Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого денної форми навчання з 01.09.1998р. по 31.07.2002р.

Приймаючи рішення у справі, суд керується наступним.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної в рішенні по справі 263/13789/16а від 25.09.2018 під час вирішення питання про наявність чи відсутність підстав зарахування періодів роботи до прокурорського стажу, підлягають застосуванню норми законодавства, чинні на час роботи особи на відповідних посадах.

Пенсійне забезпечення працівників прокуратури станом на час звернення позивача за призначенням пенсії регулюється правилами ст.86 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 № 1697-VII, що набрав чинності 15.07.2015р..

Частинами 1 та 2 цієї статті, чинній на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, передбачено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року вислуги років не менше 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

Згідно ч. 6 ст. 86 Закону України Про прокуратуру до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів; слідчими, суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою; у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання; на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України; на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури; військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання; відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Частиною 4 статті 83 Закону України Про прокуратуру передбачено, що на військовослужбовців військової прокуратури поширюються усі передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими законодавчими актами про військову службу соціальні і правові гарантії.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися ст. 50-1 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року.

Частиною 5 ст.50-1 Закону України Про прокуратуру в редакції, чинній до 08.07.2011 передбачалося зарахування до вислуги років часу роботи на прокурорських посадах, перелічених у статті 56 цього Закону, в тому числі у військовій прокуратурі; стажистами в органах прокуратури; слідчими; суддями; на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, офіцерських посадах Служби безпеки України, посадах державних службовців, які займають особи з вищою юридичною освітою, в науково-навчальних закладах Генеральної прокуратури України працівникам, яким присвоєно класні чини, на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, що мають класні чини, були направлені туди, а потім повернулися в прокуратуру, строкова військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах, частково оплачувана відпустка жінкам по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

Відповідно до ст. 56 Закону України Про прокуратуру № 1789-ХІІ під поняттям "прокурор" у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 46-1, частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50, 50-1, частині п`ятій статті 52 і статті 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Статтею 49 Закону України Про прокуратуру визначено, що на військовослужбовців військових прокуратур поширюються усі передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншим законодавством про військову службу соціальні і правові гарантії.

Згідно ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 2 пункту 1 статті 8 Закону України Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

За правилами Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей визначені періоди, що зараховуються до вислуги років для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону.

Відповідно до п. а пункту 3 Порядку 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Пунктом 2.24 Порядку № 22-1 передбачено, що при призначенні (перерахунку) пенсії відповідно до Законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України для визначення розміру пенсії за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для розмежування джерел фінансування особа надає пакет документів, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2.1 цього розділу.

Відповідно до пунктів 2 та 3 пункту 2.1 Порядку 22-1 до заяви про призначення пенсії надаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

У разі, якщо за період з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж та заробітна плата (дохід) обчислюються на підставі довідки про проходження військової служби, нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески згідно з додатком 2 до цього Порядку.

Пунктом 3 передбачено подання відділом персоніфікованого обліку індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року для підтвердження заробітної плати (додатки 3, 4 до Положення).

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 06.08.1993 передбачає, що Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

При цьому, відповідно до пункту 6 розділу Документи, що підтверджують трудовий стаж цього порядку для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС.

Пунктом 8 цього розділу визначено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Частинами 1, 3 ст. 44 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з пунктом 4.2. Порядку 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Пунктом 4.3 Порядку передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Оскільки спір, що виник між сторонами пов`язаний із визначенням правомірності прийнятого відповідачем рішення від 28.10.2019р. про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, при його вирішенні суд виходить із визначених в оскаржуваному рішенні підстав відмови та дотримання відповідачем встановленого порядку розгляду заяви про призначення пенсії.

З матеріалів справи вбачається, що всупереч положень ч. 3 статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та п. 4.2 Порядку 22-1 відповідачем не повідомлено позивача про необхідність надати додаткові документи для вирішення питання про врахування наведених періодів навчання та військової служби, що свідчить про обґрунтованість доводів позивача щодо допущення відповідачем порушення порядку розгляду заяви про призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до матеріалів справи при вирішенні питання про призначення позивачу пенсії відповідачем не враховано наступні періоди:

з 29.07.2003р. по 13.07.2004р. під час проходження служби на посаді помічника військового прокурора Київського гарнізону;

з 13.07.2004р. по 30.12.2005р. - на посаді старшого слідчого військовій прокуратури Київського гарнізону;

з 30.12.2005р. по 01.08.2008р.- на посаді старшого помічника військового прокурора Київського гарнізону;

не зараховано до вислуги років періоди безпосередньої участі позивача, як військовослужбовця офіцерського складу в антитерористичній операції з 31.12.2016р. по 30.04.2018р., а також участі як військовослужбовця офіцерського складу в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 01.05.2018р. по теперішній час з розрахунку один місяць служби за три місяці служби;

не зараховано до вислуги років період проходження позивачем військової служби на посаді курсанта військово-юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого з 01.08.2002р. по 27.06.2003р., та періоду перебування на військовій службі у розпорядженні Генерального прокурора України з 28.06.2003р. по 28.07.2003р. із розрахунку один місяць за місяць;

не зараховано до вислуги років половину строку навчання студентом у Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого денної форми навчання з 01.09.1998р. по 31.07.2002р.

Відповідно до п. 2.9 Положення № 530 документами, що підтверджують окремі періоди військової служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах, є довідки кадрових органів про службу в цих військових формуваннях, яка підлягає зарахуванню до вислуги років у календарному обчисленні або на пільгових умовах.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, зокрема довідку № 15-268 вих -19 від 23.09.2019р., суд вважає її належним доказом підтвердження участі позивача в АТО та операції об`єднаних сил в періоди з 31.12.2016р. по 30.04.2018р. та з 01.05.2018р. по теперішній час. Оскільки позивач брав участь в антитерористичній операції у вказані періоди та в операції об`єднаних сил при здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, враховуючи вказівку ст. 83 Закону України Про прокуратуру щодо розповсюдження на військовослужбовців військової прокуратури поширюються усі передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та іншими законодавчими актами про військову службу соціальні і правові гарантії та в силу Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей наведені періоди роботи мають зараховуватися до вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 5 червня 2018 року у справі № 348/347/17 (адміністративне провадження №К/9901/38547/18) та від 07.06.2018 по справі № 800/517/17 (провадження № 11-315сап18).

При вирішенні питання врахування у пільговому співвідношенні у складі роботи на прокурорських посадах, суд виходить із наступного.

З огляду на норму статті 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей зарахування проходження служби до спеціального стажу роботи можливе лише за умови підтвердження праці особи за цієї посадою. Відповідно до пункту 16 частини 3 статті 3 закону України Про державну службу дія цього закону не поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до закону.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугою років від 28 жовтня 2019 року № 204 та уточнення до вказаного рішення не відповідають вимогам статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, через що підлягають скасуванню.

За таких обставин, вимоги позивача щодо визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо непризначення та невиплати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 пенсії за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» є такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області призначити та виплачувати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області прийняти рішення (розпорядження) щодо призначення та виплати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 , у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

У справі East/West Alliance Limited проти України (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги" та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Рисовський проти України (№ 29979/04) визнав низку порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу доброго врядування.

Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (див. рішення у справах Beyeler v. Italy № 33202/96, Oneryildiz v. Turkey № 48939/99, Moskal v. Poland № 10373/05).

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (див. рішення у справі Hasan and Chaush v. Bulgaria № 30985/96).

На законодавчому рівні поняття дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення (постанова Вищого адміністративного суду України від 16.06.2015 у справі № К/800/6863/15, від 29.11.2016 № К/800/17306/16, № К/800/17393/16 від 29.09.2016, № К/800/13317/15 та від 17.12.2015 № К/800/32134/15).

В той же час, повноваження суб`єктів владних повноважень не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку (постанова Вищого адміністративного суду України від 17.12.2015 у справі №К/31204/15).

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

В контексті розгляду даної справи, повноваження щодо призначення пенсії та виплати відповідних сум є дискреційними повноваженнями Пенсійного фонду.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить до переконання, що належним способом захисту порушеного права позивача слугуватиме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків у даному судовому рішенні.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до абз. 2 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Надавши правову оцінку всім обставинам справи, суд, з метою захисту прав та інтересів позивача, з урахуванням вимог ст. 245 КАС України, а також висновків суду у даній справі, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та задовольнити позов шляхом:

Визнання протиправними дій Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо непризначення та невиплати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 пенсії за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Скасування рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 28.10.2019р. № 204 та уточнення до цього рішення, щодо відмови в призначенні та виплаті з 23.10.2019 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути питання щодо призначення та виплати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Водночас, позовна вимога щодо зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області прийняти рішення (розпорядження) щодо призначення та виплати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 , у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» не підлягає задоволенню, оскільки прийняття рішення за результатами розгляду заяви про призначення пенсії є обов`язком відповідача.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 122, 132, 139, 143, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229, 230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо непризначення та невиплати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 пенсії за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 28.10.2019р. № 204 та уточнення до цього рішення, щодо відмови в призначенні та виплаті з 23.10.2019 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути питання щодо призначення та виплати з 23.10.2019р. ОСОБА_1 , пенсію за вислугу років 24 роки 06 місяців 04 дні, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів 16 років 1 місяць 19 днів відповідно до ч. 1 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний 10 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова