Справа № 824/1578/19-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/1578/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до Державного бюджету за узгодженим грошовим зобов`язанням по податку на доходи з фізичних осіб у сумі 6691,29 грн; по військовому збору у сумі 558,45 грн та до місцевого бюджету за узгодженим грошовим зобов`язанням за платежем адміністративні штрафи та санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 34000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Головне управління ДПС у Чернівецькій області зазначає, що згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 має узгоджений податковий борг у сумі 41249,74 грн, в тому числі: по податку на доходи з фізичних осіб в сумі 6691,29 грн; по військовому збору в сумі 558,45 грн та штрафних санкціях в сумі 34000,00 грн.

Борг по податку на доходи з фізичних осіб в сумі 6691,29 грн та по військовому збору в сумі 558,45 грн виник внаслідок часткової несплати податкових зобов`язань самостійно визначених позивачем у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.

Заборгованість по штрафних санкціях в сумі 34000,00 грн виникла за наслідками проведеної фактичної перевірки (акт від 28 вересня 2018 року №166/24-13-40-01-06/ НОМЕР_1 ). Так, податковим повідомленням-рішенням від 22 жовтня 2018 року № до відповідача застосовано штрафну санкцію у сумі 34000 грн. Податкове повідомлення-рішення вважається врученим 29 жовтня 2018 року.

У зв`язку із наявністю податкового боргу станом на 16 грудня 2018 року за узгодженим податковим зобов`язанням у сумі 34000 грн, ОСОБА_1 було виставлено податкову вимогу форми «Ф» від 17 грудня 2018 року №20317-52, яку направлено засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення, яка вважається врученою 11 січня 2019 року.

Позивач вказує, що станом на дату подання адміністративного позову ОСОБА_1 має узгоджений податковий борг у сумі 41249,74 грн за результатами фактичної перевірки та за результатами декларування.

Ухвалою суду від 14 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Згідно з матеріалами справи, 14 січня 2020 року на адресу відповідача було відправлено ухвалу від 14 січня 2020 року.

Вказану ухвалу відповідач отримав 17 січня 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Правом подати у встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідач не скористався.

Клопотань про розгляд справи за участю сторін до суду не надходило.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Беручи до уваги зміст наведених норм та відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні за їх участю, суд вважає за можливе розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в межах строку, визначеного статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з матеріалами справи за відповідачем рахується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, адміністративних штрафів та штрафних санкцій у сумі 41249,74 грн.

Вказана заборгованість виникла на підставі:

- податкової декларації про майновий стан і доходи (для підприємців та осіб, які припинили підприємницьку діяльність) №5849 від 11 лютого 2019 року, згідно якої сума заборгованості по податку на доходи фізичних осіб складає 6691,29 грн;

- податкової декларації про майновий стан і доходи (для підприємців та осіб, які припинили підприємницьку діяльність) №5849 від 11 лютого 2019 року, згідно якої сума заборгованості по військовому збору складає 558,45 грн;

- рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій форми «С» №002114001 від 22 жовтня 2018 року, згідно якого сума заборгованості складає 34000,00 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу у розмірі 41249,74 грн не сплатив, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 8 Податкового кодексу України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Згідно зі статтею 9 Податкового кодексу України до загальнодержавних податків належать: податок на прибуток підприємств; податок на доходи фізичних осіб; податок на додану вартість; акцизний податок; екологічний податок; рентна плата; мито.

Статтею 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 177.1 статті 177 Податкового кодексу України визначено, що доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.11 статті 177 Податкового кодексу України передбачено, що фізичні особи - підприємці подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Згідно з підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 48 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Підпунктами 1.1, 1.2, 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 11 лютого 2019 року відповідачем подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, у якій визначено такими, що підлягають сплаті самостійно: суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 6701,40 грн та суму військового збору у розмірі 558,45 грн.

Згідно з наявними у справі матеріалами на підставі податкової декларації про майновий стан і доходи №5849 від 11 лютого 2019 року відповідачу збільшено недоїмки по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 6691,29 грн та по військовому збору у розмірі 558,45 грн. При цьому, як зазначає позивач у позовній заяві, вказані недоїмки виникли внаслідок часткової несплати податкових зобов`язань самостійно визначених позивачем у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік.

Виходячи з наведеного, у відповідача наявний борг по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 6691,29 грн та по військовому збору у розмірі 558,45 грн.

Абзацом першим пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно з матеріалами справи 22 жовтня 2018 року на підставі акту перевірки №166/24-13-40-01-06/ НОМЕР_1 від 28 вересня 2018 року Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області було винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» №, згідно з яким до відповідача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 34000,00 грн. 22 жовтня 2018 року вказане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу за адресою: Чернівецька область, Кіцманський район, с. Ревне, вул. Центральна, буд. 72 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату грошового переказу. Однак, згідно з довідкою Укрпошти зазначене відправлення не вручено у зв`язку з відмовою адресата від одержання. Датою проставлення вказаної відмітки зазначено 29 жовтня 2018 року.

Враховуючи наведені норми та обставини справи, податкове повідомлення-рішення форми «С» № від 22 жовтня 2018 року вважається врученим відповідачу 29 жовтня 2018 року. При цьому, судом встановлено, що воно не оскаржувалося відповідачем ні в адміністративному, ні у судовому порядку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з абзацом 2 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем виставлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 17 грудня 2018 року №20317-52 на загальну суму податкового боргу станом на 16 грудня 2018 року у розмірі 34000,00 грн. Корінець вказаної податкової вимоги надсилався засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу відповідача, а саме: Чернівецька область, Кіцманський район, с. Ревне. Однак, згідно з довідкою Укрпошти вказане відправлення не вручено адресату із зазначенням причини - «за зазначеною адресою не проживає». Враховуючи указані обставини та зважаючи на наведені вище норми Податкового кодексу України, податкова вимога вважається врученою відповідачу.

Зазначена податкова вимога позивачем не була відкликана.

Отже, за відповідачем рахується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, адміністративних штрафів та штрафних санкцій у сумі 41249,74 грн.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи або ж спростовували доводи позивача відповідачем суду не подано. Згідно з матеріалами справи відповідач не заперечував щодо задоволення заявлених Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області вимог.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Чернівецькій області є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг до Державного бюджету за узгодженим грошовим зобов`язанням по податку на доходи з фізичних осіб у сумі 6691 (шість тисяч шістсот дев`яносто одна) грн 29 коп., по військовому збору у сумі 558 (п`ятсот п`ятдесят вісім) грн 45 коп. та до місцевого бюджету за узгодженим грошовим зобов`язанням за платежем: адміністративні штрафи та санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів у сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення

Повне судове рішення складено 12 березня 2020 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ); відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя О.П. Лелюк