Справа № 420/6628/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6628/19
Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо не проведення перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі пункту В пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації» затвердженого КМУ постановою від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713) з 01.03.2017 по даний час; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювати перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з підпунктом В пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації» затвердженого КМУ постановою від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713) з 01.03.2017 з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження її максимальним розміром та проводити виплати.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що позивач з 08.02.1980 отримує пенсію за вислугу років як працівник льотно-випробного складу цивільної авіації відповідно до статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Відповідачем відповідно до Порядку призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого КМУ постановою від 21.07.1992 № 418, проведено перерахунок пенсії позивача, проте здійснено обмеження розміру пенсії до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. З приводу вказаного питання позивач звертався до відповідача та отримав відповідь, в якій із посиланням на положення частини 3 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " по суті відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії. На думку позивача, зазначені дії відповідача з приводу не проведення відповідачем виплати його пенсії у розмірі, визначеному пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого КМУ постановою від 21.07.1992 № 418, з 01.03.2017 без застосування обмеження є протиправними та такими, що порушують його права.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 09 грудня 2019 року визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі пункту В пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації» затвердженого Постановою КМУ від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713) з 01.03.2017 по даний час.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно підпункту «В» пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації» затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 № 418 (в редакції Постанови КМУ від 09.08.2005 № 713) з 01.03.2017 з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження її максимальним розміром та провести відповідні виплати.

Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Одеська обласна державна адміністрація подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- підстави для виплати позивачу в розмірах більших, ніж передбачено статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" відсутні.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що позивач з 02.02.1980 отримує пенсію за вислугу років як працівник льотного складу цивільної авіації відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з Порядком призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого КМУ постановою від 21.07.1992 № 418, позивачу було проведено перерахунок його пенсії, після чого розмір пенсії останнього обмежено до десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Вважаючи здійснення відповідачем вказаного перерахунку протиправним, позивач звернувся до відповідача із заявою, відповідно до якої просив здійснювати виплату пенсії згідно пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого КМУ постановою від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713) з 01 березня 2017 року, з урахуванням вже виплаченої пенсії та без обмеження граничним розміром, однак листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21.10.2019 № 2534/0-11 позивачу роз`яснено щодо причин неповної виплати пенсії, посилаючись на частину 3 статті статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, який на 01.07.2019 складає 15 640, 00 грн.

Не погоджуючись із обмеженням максимального розміру пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження відповідачем розміру пенсійної виплати позивачу із посиланням на зміни пенсійного законодавства, норми якого на нього не поширюються є неприпустимим.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Як визначено Європейською соціальною хартією (переглянутою), 1996 року, згода на обов`язковість якої надано Верховною Радою України та яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року, кожна особа похилого віку має право на соціальний захист. За цим Україна має міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами "досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися" права та принципи, що закріплені у Хартії.

За правилами статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно зі статтею 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до частини 3 статті 53 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою - третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

За змістом статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 року не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок мають право на пенсію за вислугу років незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років та Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 № 418.

На підставі пункту 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років пункту працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 № 529) пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (пункт 6 цього Порядку) і за кожний рік вислуги (у чоловіків - понад 30 років і у жінок - понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом "а" статті 13 та статтею 14 Закону, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

За правилами пункту "в" пункту 7 Порядку у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Отже, нормами законодавства передбачено право позивача на перерахунок його пенсії в разі збільшення, середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня.

З тексту позовної заяви та наданого пенсійним органом відзиву на позов вбачається, що з 01.03.2017 позивачу здійснено перерахунок пенсії, яка станом на момент перерахунку становила з 01.03.2017 - 12 956,50 грн з 01.03.2018 - 17 759,48 грн, а з 01.01.2019-01.06.2019 - 22 161,52 грн, однак з урахуванням обмеження її виплати встановленого статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" розмір пенсії до виплати з 01.03.2017 - 10 740,00 грн, 01.03.2018 - 13 730,00 грн, з 01.07.2018 - 14 350,00 грн, з 01.12.2018 - 14 970,00 грн., з 01.01.2019-01.06.2019 - 14 970,00 грн.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", що набрав чинності 01.10.2011, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу"; Про прокуратуру"; Про статус народного депутата України"; Про Національний банк України"; Про Кабінет Міністрів України" ;Про дипломатичну службу",;Про службу в органах місцевого самоврядування"; Про судову експертизу"; Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" ;Про наукову і науково-технічну діяльність"; Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; Про пенсійне забезпечення";Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

На підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016, при цьому судом встановлено, що пенсія позивачу призначена значно раніше, ніж був прийнятий відповідний Закон та зміни щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2018 по справі № 127/4267/17.

Отже, враховуючи обставини часу призначення пенсії позивачу і положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII обмеження пенсії максимальним розміром, до позивача не застосовується.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі Khoniakina v. Georgia, Арр. № 17767/08, 19 June 2012).

Європейський Суд наголошував на тому, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення у справі Former King of Greece and Others v. Greece) App. № 25701/94.

Чинне законодавство України чітко визначає випадки, при виникненні яких у держави виникає право на обмеження права і свобод громадянина, у тому числі і пенсійних виплат.

За змістом частини 3 статті 22, статті 64 Конституції України право громадян на соціальний захист, інші соціально-економічні права можуть бути обмежені, у тому числі зупиненням дії законів (їх окремих положень), лише в умовах воєнного або надзвичайного стану на певний строк. Таку правову позицію Конституційний Суд України висловив у рішенні від 20.03.2002 № 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій) (пункт 6 мотивувальної частини).

На підставі статті 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються державою і не можуть бути скасовані або обмежені. Звуження змісту прав і свобод особи означає зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або величину (кількість) благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Отже, обмеження відповідачем розміру пенсійної виплати позивачу із посиланням на зміни пенсійного законодавства, норми якого на нього не поширюються є неприпустимим.

Крім того слід зазначити, що невиплата позивачу призначеної пенсії у повному обсязі є позбавленням останнього його конституційного права на соціальний захист у разі досягнення пенсійного віку визначеного Законом.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з підпунктом «В» пункту 7 «Порядку призначення і виплати пенсії працівникам льотно-випробного складу та цивільної авіації», затвердженого КМУ постановою від 21.07.1992 № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 № 713) з 01.03.2017 з урахуванням раніше виплачених сум без обмеження її максимальним розміром та провести відповідні виплати.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги.

Посилання апелянта на те, що підстави для виплати позивачу в розмірах більших, ніж передбачено статтею 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" відсутні є помилковими з огляду на наступне.

Так, на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016, при цьому судом встановлено, що пенсія позивачу призначена значно раніше, ніж був прийнятий відповідний Закон та зміни щодо обмеження максимального розміру пенсії позивача.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.10.2018 по справі № 127/4267/17.

Отже, враховуючи обставини часу призначення пенсії позивачу і положень пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" №911-VIII обмеження пенсії максимальним розміром, до позивача не застосовується.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 420/6628/19 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий: О.І. Шляхтицький

Суддя: Г.В. Семенюк

Суддя: С.Д. Домусчі