Справа № 260/38/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/38/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Приватного підприємства "Ардовецьке" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного підприємства "Ардовецьке", в якому просить стягнути з Приватного підприємства "Ардовецьке" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п.п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в сумі 8827,41 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_2 працювали в Приватному підприємстві "Ардовецьке" в шкідливих умовах праці повний робочий день на атестованому робочому місці, що дало їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". За період з жовтня по грудень 2019 р. органу Пенсійного фонду підлягає відшкодуванню сума виплачених пільгових пенсій у розмірі 8827,41 грн. Проте відповідач, в порушення законодавчих вимог, належного відшкодування сум, виплачених вказаним громадянам пільгових пенсій, не здійснив, а тому така підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою про відкриття провадження у адміністративній справі Приватному підприємству "Ардовецьке" встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву та повідомлено, що згідно з вимогами ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зазначену ухвалу направлено на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

21 січня 2020 року поштовий конверт з ухвалою суду від 09.01.2020 р. повернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду без вручення з відміткою органу поштового зв`язку «інші причини», датованою 20.01.2020 р.

Відповідно до ч. 10 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), ухвала про відкриття провадження у справі постановляється з додержанням вимог статті 126 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Часом вручення повістки в розумінні п. 3 ч. 1 ст. 127 КАС України вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, суд вважає, що ухвала суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 09 січня 2020 року є належним чином врученою відповідачу 20 січня 2020 року. Проте відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, про причини неподання суд не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Приватне підприємство "Ардовецьке" (далі ПП "Ардовецьке") включено до ЄДРПОУ і йому присвоєно код 03747521, про що свідчить копія Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. спр. 5).

ПП "Ардовецьке" є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", а також платником страхових внесків відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З матеріалів справи вбачається, що громадянин ОСОБА_2 працював в ПП "Ардовецьке" в шкідливих умовах праці, на посаді, передбаченій п.п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що дало йому право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду №807/720/17 від 05 вересня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017 р., встановлено обставини щодо правомірності призначення пенсії на підставі п.п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадянину ОСОБА_2 . Зазначене рішення суду набрало законної сили, а отже, вказані обставини повторно не доводяться (арк. спр. 6 10).

Згідно з нормами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Окрім того, судом встановлено, що громадянин ОСОБА_1 працював на ПП "Ардовецьке" повний робочий день на посаді тракториста-машиніста, що підтверджено довідками ПП "Ардовецьке", копії яких наявні в матеріалах справи (арк. спр. 14 15).

П. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У зв`язку з наведеним рішенням органу Пенсійного фонду №84 з 21 вересня 2018 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (арк. спр. 12 13).

Правомірність призначення вказаному громадянину пенсії відповідачем не оспорюється та не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до норм абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 № 400/97-ВР, для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV, підприємства та організації вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

За період жовтень грудень 2019 року органом Пенсійного фонду України нараховано громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пільгову пенсію у розмірі 8827,41 грн. (арк. спр. 21 22).

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1 (далі - Інструкція), якою, зокрема, встановлено, що підприємства щомісячно до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду місячну суму зазначену в повідомленні про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідно до п. 6.4 ст. 6 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у 100% розмірі від об`єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених, зокрема, відповідно до п. «б-з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до досягнення працівниками пенсійного віку.

При цьому підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлялись на адресу ПП "Ардовецьке" розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (арк. спр. 16 - 19).

Розрахунки фактичних витрат відповідачем не оскаржувались, а отже є чинними.

Проте, в порушення зазначених законодавчих вимог, ПП "Ардовецьке" відшкодування сум виплачених пільгових пенсій в строк, визначений Інструкцією, не здійснило та станом на день розгляду даної справи судом заборгованість також не погасило.

Таким чином, загальна сума витрат на виплату та доставку пенсії громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підлягає відшкодуванню відповідачем, за період з жовтня по грудень 2019 року складає 8827,41 грн.

З огляду на вищевказане, зважаючи на вказані норми Законів України, враховуючи обставини встановлені судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати по справі у відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) до Приватного підприємства "Ардовецьке" (місцезнаходження: вул. Жовтнева, буд. 3, с. Підвиноградів, Виноградівський район, Закарпатська область, 90325, ) про стягнення заборгованості - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Ардовецьке" (місцезнаходження: вул. Жовтнева, буд. 3, с. Підвиноградів, Виноградівський район, Закарпатська область, 90325, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (місцезнаходження: пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в сумі 8827,41 грн. (Вісім тисяч вісімсот двадцять сім грн. 41 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяР.О. Ващилін