Справа № 160/11888/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -
27 листопада 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000002/04-36-05-10/ НОМЕР_1 від 11.09.2019 року, винесене Головним управління ДПС у Дніпропетровській області.
Вказані позовні вимоги вмотивовані тим, що на момент проведення перевірки не мала ліцензії на роздрібну торгівлю пальним, що перш за все було викликано значною бюрократичною тяганиною при проходженні процедури ліцензування даного виду підприємницької діяльності, однак при цьому зазначає, що роздрібну торгівлю до моменту отримання ліцензії фактично не здійснювала. За результатами проведення перевірки з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства, яка відбувалася 13.08.2019 року, відносно позивача посадовими особами податкового органу було складено протокол про адміністративне правопорушення № 20/19 від 13.08.2019 року (протокол складено ст. о/уз ОВС 5-го оперативного відділу ОУРУ ДФС у Дніпропетровській області Мережко В.М.) Згідно змісту протоколу про адміністративне правопорушення № 20/19 від 13.08.2019 року посадовими особами відповідача, які в тому числі приймали участь при проведенні перевірки, було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення вимог ст. 164 ч. 1 КУпАП (порушення порядку провадження господарської діяльності). 13.11.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області винесено постанову у справі № 183/5451, за результатами розгляду матеріалів у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, що надійшли з ГУ ДФС у Дніпропетровській області, у відношенні ОСОБА_1 . Згідно вказаної постанови суду провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Постанова Новомосковського міськрайонного суду у справі № 183/5451 набрала законної сили та взагалі ніким не оскаржувалася. Відтак, притягнення позивача двічі за одне й те саме правопорушення порушує права, передбачені ст. 61 Конституції України та Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.
21.12.2019 року засобами електронного зв`язку на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду та 28.12.2019 року від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву та доповнення до відзиву на позовну заяву, у якому контролюючий орган заперечив щодо задоволення позовних вимог. В мотивування означеного відповідач зазначив, що спірне рішення відповідачем прийнято на підставі та у спосіб, що передбачені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Такі висновки суду ґрунтуються на доведеності порушення позивачем вимог ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за роздрібну торгівлю пальним без наявності ліцензії.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2019 року зазначена вище справа розподілена та 28.11.2019 року передана судді Пруднику С.В.
У період з 10.01.2020 року по 24.01.2020 року суддя Прудник С.В. перебував у щорічній відпустці, а в період з 27.01.2020 року по 31.01.2020 року перебував на лікарняному.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити з огляду на таке.
Основним (зареєстрованим у встановленому законом порядку) видом діяльності позивача була роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30).
Підприємницьку діяльність позивач здійснювала за адресою АДРЕСА_1 , яка фактично включала в себе реалізацію різного виду пального на стаціонарній автозаправній станції.
В подальшому, 19.11.2019 року підприємницьку діяльність позивачем припинено.
Як свідчать матеріали справи, у відповідності до пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПКУ винесено наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 12.08.2019 №4793 на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 12.08.2019 №4793 складено направлення на перевірку від 12.08.2019 року №5463, №5462,
На місці проведення фактичної перевірки вручено ФОП ОСОБА_1 наказ ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 12.08.2019 №4793 та пред`явлено направлення на перевірку ви 12.08.2019 року №5463, №5462 під особистий підпис.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено фактичну перевірку на місці роздрібної торгівлі пальним без ліцензії, яким порушено ст.15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та викладено обставини в Акті перевірки про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 14.08.2019 №0362/04/36/14/РРО/ НОМЕР_1 . Акт фактичної перевірки підписано самостійно ФОП ОСОБА_1 13.08.2019 року, без зауваження до акту перевірки.
Відповідно до фіскального чеку від 13.08.2019 здійснено продаж «Бензину А-95» на суму 140 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності відповідно ліцензії.
Також, 13.08.2019 року ст. ору. з ОВС 5-го оперативного відділу ОУРУ ДФС у Дніпропетровській області майором податкової міліції Мережко В.М. відносно ОСОБА_1 складено протокол №20/19 про адміністративне правопорушення. Із вказаного протоколу убачається, що позивач вчинила порушення господарської діяльності без одержання ліцензії на проведення певного виду діяльності, а саме зберігання та реалізація пального без одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним, чим порушено ст. 15 Закону України від 19 грудня 1995 року №481 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" За вчинення означеного правопорушення передбачена відповідальність ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
На підставі вручення акту перевірки та згідно до п.86.8 ст.86 ПКУ відповідачем винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 11.09.2019 року №0000002/04-36-05-10/ НОМЕР_1 .
Слід зазначити, що відповідальність за вищезазначене порушення передбачене ст.17 ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19 грудня 1995 року №481, яким встановлено штрафна санкція за порушення ст.15 цього Закону, у розмірі 250000,00 грн.
13.11.2019 року постановою міськрайонного суду Дніпропетровської області (суддя Крохмалюк І.П.) по справі №183/5451/19 (3/183/2286/19) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Розглядаючи заявлений спір, суд виходить із того, що основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України врегульовані Законом України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі по тексту - Закон № 481/95-ВР, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до частин 8-10 статті 15 Закону № 481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Законом України Про ліцензування певних видів господарської діяльності визначено види господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, порядок їх ліцензування, встановлює державний контроль у сфері ліцензування, відповідальність суб`єктів господарювання та органів ліцензування за порушення законодавства у сфері ліцензування.
Пунктом 7 частини 1 статті 7 наведеного закону визначено, що ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".
Частиною 20 статті 15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (ч. 1 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".
Абзацем 2 та абзацем 11 частини 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.
Як вже зазначалось вище, позивачем 13.08.2019 здійснено продаж «Бензину А-95» на суму 140 грн. за адресою: АДРЕСА_1 , без наявності відповідно ліцензії.
Отже, фактично 13.08.2019 ОСОБА_1 не мала зареєстрованої ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.
Факт порушення частини 20 статті 15 Закону № 481/95-ВР щодо здійснення роздрібної торгівлі пальним за відсутності ліцензії ОСОБА_1 визнано.
Щодо твердження позивача про подвійне притягнення до відповідальності за вказане порушення суд зазначає, що 13.11.2019 року постановою міськрайонного суду Дніпропетровської області (суддя Крохмалюк І.П.) по справі №183/5451/19 (3/183/2286/19) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрито за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Так, частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.
Проте спірне рішення про застосування фінансових санкцій № №000002/04-36-05-10/ НОМЕР_1 від 11.09.2019 року винесено у відношенні ОСОБА_1 , тобто суб`єкта підприємницької діяльності.
Підставами для притягнення до відповідальності є різні норми чинного законодавства - положення Кодексу України про адміністративні правопорушення та вимоги Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі Федорченко та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління..
В адміністративному судочинстві діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі. Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали", а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідач належними доказами підтвердив правомірність спірного рішення, наявні в матеріалах справи докази дають суду підстави для висновку про правомірність оскаржуваного рішення.
Відтак, суд вважає, що позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник