Справа № 420/6293/19
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6293/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представників позивача адвоката Козак Р.Д., адвоката Бова П.С., представника відповідача Аветюка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.07.2019 року № Головного управління ДПС в Одеській області про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 4662758 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.07.2019 року № Головного управління ДПС в Одеській області про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств на суму 4246824 грн.;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.10.2019 року № Головного управління ДПС в Одеській області про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 44628 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення складені на підставі Акту перевірки №385/15-32-14-14/39188849 від 10.07.2019 р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС». У зв`язку з незгодою з висновками, викладеними в Акті перевірки 15.07.2019 року Товариство направило Головному управлінню ДФС в Одеській області відповідне заперечення. Розглянувши заперечення, орган ДФС виніс рішення №15657/10/15-32-14-14-10 від 24.07.2019 року «Про результати розгляду заперечень до акту перевірки», зі змісту якого вбачається, що орган ДФС відхилив доводи Товариства та залишив висновки по акту №385/15-32-14-14/39188849 від 10.07.2019 р. без змін. Надалі, не погоджуючись з рішенням контролюючого органу та скориставшись правом на адміністративне оскарження, що передбачене ст.56 Податкового кодексу України, 07.08.2019 року Товариство подало скаргу на вищезгадані податкові повідомлення-рішення. За результатами розгляду скарги Державна податкова служба України постановила рішення №3424/6/99-00-08-05-01 від 26.09.2019 року, яким частково задовольнила скаргу Товариства та скасувала податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 26.07.2019 року в частині застосованої штрафної санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 26.07.2019 року та № від 26.07.2019 року залишено без змін. Надалі, 09 жовтня 2019 року позивачем було отримано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 09.10.2019 року № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 44 628,00 грн. За змістом податкового повідомлення-рішення вбачається, що дане рішення також було складене на підставі вищезгаданого Акту перевірки.

Позивач вказав, що Акт перевірки не містить повного об`єму інформації, яка передбачена законодавством, з чого стає неможливим розуміння, в чому полягає правопорушення та чи існує правопорушення взагалі. Аналіз акту перевірки свідчить про невідповідність їх загальної та описової частини вимогам, встановленим Порядком №727, адже вони не відображають фактичних обставин справи, не містять повного та всебічного аналізу матеріалів по справі, чітких посилань на документи, на підставі яких зроблені висновки, а також не містить чіткого обґрунтування і доказів порушення ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» податкового законодавства.

Позивач зазначив, що ГУ ДФС в Одеській області, складаючи акт за результатами проведеної перевірки, керувався лише припущеннями, без належного самостійного дослідження господарських операцій, та фактично переклав на позивача відповідальність за правомірність дій його контрагентів.

Позивач вважав, що ТОВ БЕССЕР-ПЛЮС виконано зобов`язання за договорами, укладеними з контрагентами, а саме: прийнято товари та сплачені грошові кошти, про що свідчать належним чином оформлені первинні документи, які містять всі необхідні реквізити, передбачені п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підписані уповноваженими особами, підписи завірені відповідними печатками підприємств, тобто відповідають вимогам п.201.1 та п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, включені у звітність з ПДВ зареєстровані у ЄРПН постачальниками податкові накладні, сплачено ПДВ до бюджету за результатами звіту з ПДВ за звітний період, що свідчить про реальність господарських операцій по виконанню всіх зазначених договорів.

Позивач зазначив, що порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства, невиконання ними зобов`язання по сплаті податку до бюджету чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту за операціями з придбання цих товарів, тому Товариство (покупець товарів) не повинне зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи донарахування доходів від так званих «невстановлених осіб», за можливу неправомірну діяльність його контрагента, за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Щодо посилання відповідача на відсутність у деяких контрагентів Товариства відкритих рахунків в банківських установах як на ознаку неможливості здійснення господарських операцій, позивач зазначив, що на підкріплення такого висновку контролюючий орган посилається на норми законодавства, які встановлюють принцип свободи підприємницької діяльності, що ніяк не коментують факт наявності або відсутність банківських рахунків. Однак, відсутність рахунків в банківських установах не є перешкодою для здійснення господарської операції, оскільки чинне законодавство не має вимог до суб`єкта господарської операції обов`язку мати відкритті банківські рахунки.

З метою належного виконання господарського зобов`язання ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» укладало договори про переуступку кредиторської заборгованості на інших юридичних осіб з метою переказу коштів за товар. Таким чином, ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» належно виконувало свої зобов`язання за договорами поставки по оплаті товару, а юридичні особи, які отримували ці кошти відповідно до законодавства повинні були врахувати ці надходження та сплатити усі податки. Отже, відсутність банківських рахунків у контрагентів не несе за собою підтвердження або спростування здійснення фактичних поставок, тому висновки ГУ ДФС в Одеській області є надуманими та такими, що не відповідають дійсності.

На момент здійснення вказаних господарських операцій контрагенти позивача були платниками податків.

Будь-яких зауважень стосовно статусу контрагентів позивача як платника ПДВ на час виписки податкових накладних в Акті перевірки не міститься .

Позивач вказав, що контрагенти ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» мали статус платників ПДВ на момент здійснення згаданих в Акті перевірки господарських операцій та при здійснені оподатковуваних операцій, а також були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідачем не спростовано, що на момент складення податкових накладних, за якими позивачем сформовано податковий кредит на відповідну суму, та за період, вказаний в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, всі контрагенти були зареєстровані як платники ПДВ та відповідно мали право на складання податкових накладних.

Більш того, з огляду на зазначені обставини, позивач не мав ані можливості, ані обов`язку з`ясовувати ступінь виконання його контрагентами вимог чинного податкового законодавства, та згідно положень підпункту 4.1.4 пункту 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України вважав рішення та дії своїх контрагентів правомірними. Маючи очікування правомірності дій та рішень своїх контрагентів та контролюючого органу, позивач обґрунтовано не передбачав для себе будь-яких негативних наслідків від правочинів з контрагентами.

Позивач вказав, що відсутність реального характеру господарських операцій лише є можливим приводом для звернення контролюючим органом до суду з позовом про визнання такого правочину недійсним, однак, органами ДФС не підтверджено недійсність такого правочину відповідним судовим рішенням, у зв`язку з чим збільшення податкових зобов`язань платнику податків з цих підстав є передчасним та необґрунтованим.

На момент проведення перевірки відповідачем та в даний час існує достатній обсяг первинних документів, які підтверджують реальність та товарність всіх господарських операцій між ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» та його контрагентами.

Таким чином, відповідач використав лише один, наданий законодавством інструмент для можливого визначення/встановлення порушень з боку платника податків, не скористався всіма засобами для встановлення податкового та майнового статусу контрагентів ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС», що призвело до викривлення реальних обставин, що характеризують господарські відносини, та встановлення хибних висновків щодо ймовірних порушень з боку останнього.

Щодо посилань відповідача в обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваних рішень на податкову інформацію щодо відсутності у контрагентів основних фондів та виробничих потужностей, позивач зазначив, що наявність певної інформації, одержаної від інших підрозділів податкової служби чи з інформаційних систем державної податкової служби, що не оформлена рішеннями суб`єкта владних повноважень і не є юридичним фактом, утворює лише підставу для перевірки такої інформації, може породжувати певні сумніви щодо законності господарських операцій платника податків, однак не є беззаперечним доказом того факту, що в дійсності платнику податків його контрагентом ніякі товари не постачались, послуги не надавались.

Фактично, відповідач в порушення норм та приписів діючого законодавства України визнав всі угоди, які були укладені позивачем з його контрагентами недійсними, що найменш є неприпустимим з огляду на пряму норму ст.204 Цивільного кодексу України щодо встановлення презумпції правомірності правочину, де закріплено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З урахуванням відсутності будь-яких підстав, що передбачені законом, для визнання цих угод недійсними в силу норм закону та відсутності рішень судів України, в т.ч. вироків відносно посадових осіб контрагентів позивача, висновок органів ДФС щодо нереальності/безтоварності вказаних в акті перевірки господарських операцій є хибним та упередженим, та таким, що не узгоджується з фактичними обставинами справи та реальним станом господарського обороту між позивачем та вказаними контрагентами.

Також позивач зазначив, що до належних товаросупровідних документів, що підтверджують якість товару, відносяться не лише декларації і сертифікати якості товару, про відсутність яких зазначає контролюючий орган, а й рахунки-фактури, специфікації та видаткові накладні.

З аналізу первинних документів вбачається, що сторони погодили вимоги до якості товару шляхом зазначення його якісних характеристик у додатках до договорів та відповідних видаткових накладних. Крім того, за змістом договорів документи, що підтверджують якість товару, надаються постачальником лише за вимогою покупця.

Представниками ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» здійснювалися дії з приймання товару за якістю на території власного складу покупця. Під час приймання невідповідностей щодо якості поставленого товару не було встановлено, відтак додаткові документи, що підтверджують якість товару, не запитувалися Товариством. Сторони мають усі необхідні документи, що підтверджують якість поставленого товару, які в подальшому були надані контролюючому органу під час проведення податкової перевірки.

Окрім того, наявність або відсутність сертифікатів якості на товар не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Слід зазначити, що означені документи не є документами, на підставі яких формуються показники податкової та бухгалтерської звітності.

Позивач вказав, що наявність або відсутність товарно-транспортних накладних, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, так само як і відсутність сертифікатів якості на товар, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).

Відтак, посилання контролюючого органу на відсутність в пакеті документів супровідних документі, що засвідчують якість та комплектність продукції, є безпідставним та необґрунтованим.

Під час перевірки контролюючим органом не надані рішення судів, прийняті в порядку статті 234 Цивільного кодексу України, щодо фіктивності правочинів, тобто щодо вчинення правочинів без наміру створення правових наслідків, які б обумовлювалися цим правочином. Не надані рішення судів, які б було прийнято в порядку ст.202 ГК України щодо визнання недійсними спірних операцій з підстав невідповідності спірних операцій вимогам закону, або вчинення їх з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, чи на підставі ст.228 ЦК України в частині суперечності господарських операцій інтересам держави і суспільства, його моральним засадам тощо.

Під час проведення перевірки контролюючим органом також не представлено жодного вироку суду відносно посадових осіб позивача або посадових осіб його контрагентів за спірними операціями, якими би встановлювались обставини протиправної діяльності цих осіб та підприємств з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди за спірними операціями.

Позивач вважав, що факт постачання продукції його контрагентам повністю підтверджено відповідними первинними документами, котрі повністю підтверджують зв`язок понесених витрат із господарською діяльністю позивача, а відтак є належними доказами, що підтверджують правомірність віднесення позивачем спірних сум до складу валових витрат ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС».

Ухвалою від 05.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній адміністративній справі. Призначено підготовче засідання на 03 грудня 2019 року о 10:00 год.

Підготовче засідання 03.12.2019 року відкладено на 17.12.2019 року на 10:00 год. у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Протокольною ухвалою від 17.12.2019 року продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву у підготовчому засіданні до 21.01.2020 року до 16:00 год.

Ухвалою від 21.01.2020 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 31 січня 2020 року о 12 год. 00 хв.

У судовому засіданні 31.01.2020 року оголошено перерву до 20.02.2020 року до 10:30 год.

У судовому засіданні 20.02.2020 року оголошено перерву до 28.02.2020 року до 10:00 год. у зв`язку з необхідністю надання додаткових письмових пояснень представником відповідача.

У судове засідання, призначене на 28 лютого 2019 року на 15:00 годину, з`явилися представники позивача та представник відповідача.

Під час судового розгляду справи представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та вважав його необґрунтованим. 29.11.2019 року представник відповідача надав письмовий відзив (а.с. 144-154, т. 18), в якому з посиланням на акт перевірки зазначив, що на підставі направлень на перевірку, виданих ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, та відповідно до плану-графіку на 2019 рік, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.03.2019 року №1665, проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» з питань дотримання вимог податкового, валютного га іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року. У ході перевірки було складено акт перевірки від 10.07.2019 року №385/15-32-14- 14/39188849, на підставі якого були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Представник відповідача зазначив, що перевіркою встановлено, що ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» у період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року здійснювало діяльність з оптової торгівлі товарами побутового призначення (кухонні вироби та приладдя, риболовне приладдя, новорічні вироби (прикраси) та святкові наряди, дитячі іграшки, ізоляційні стрічки тощо). Для здійснення діяльності ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» працевлаштовано 9-10 осіб.

Доставка товару до складів ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» та зі складів (відвантаження на користь покупців) здійснювалася із залученням ТОВ «КРЕДО-ТРАНС» для здійснення перевезення вантажів автомобільним транспортом відповідно до укладеного договору на перевезення вантажу автомобільним транспортом від 02.06.2014 р. №16 та актів виконаних робіт (наданих послуг) із зазначенням вантажних автомобілів, які використовувалися для перевезення.

За період, що перевірявся, в облікових регістрах бухгалтерського обліку відображено, і зокрема, оприбуткування товарів на баланс ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Дт 281 Кт 631), вартістю 18 874 772 грн., по взаєморозрахунках з наступними постачальниками, а саме:

у 2016 році на суму 4912430 грн.: ТОВ «АРІАЛ-ТОРГ», ТОВ «РАЙНЕР ГРУП», ТОВ «НОВІ ПЛЮС», ТОВ «ОЛІМПІАКОС», ТОВ «АЛЬТЕР БІЗНЕС ГРУП», ТОВ «АГРО- СТЕММА», ТОВ «РОДНІК-СТАЙЛ», ТОВ «НЬЮ ФІНАНС-2016», ТОВ «АПЕКС-ІНВЕСТ», ТОВ «ОПТ ТОРГ СПЕШЛ», TOB «ВОРКХОРС», ТОВ «ПРОМОСТ АР УКРАЇНА», ТОВ «СЕЛЕЗІЯ», ТОВ «ФОРЕСТО ТРАНС», ТОВ «ХІТ ЛАЙН», ТОВ «ДЕЛІВЕРІ ГРУПП», ТОВ «КАНТІЛОН», ТОВ «ЕКТО-ПЛЮС», ТОВ «БЕСТ-ТРЕНД», ТОВ «АЛВАР ГРУП», ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП», TOB «КС ТРАНС КЕПІТАЛ», ТОВ «АРІЛЛ ГРУП»;

у 2017 році на суму 7281438 грн.: ТОВ «АДОРІС ЦЕНТР», ТОВ «АВЕНТ ЛІМІТЕД», ТОВ «ЕЗАЛОР», ТОВ «ДЖЕЙЛ», ТОВ «ОБРІ ТОРГ», ТОВ «ЕКОЛАЙТС», ТОВ «МЕРГУС», ТОВ «ЛІЛІОН ВЕСТ», ТОВ «ПРОДЖО», ТОВ «ГОЛД СЕЛФ», ТОВ «АЛЬТАР ПРОМ», ТОВ «ОПТИМУС ПРОМ», ТОВ «ТОРГОПТ-СК», ТОВ «МЕДЗЕН», ТОВ «АРІЙ ПЛЮС», TOB «СТЕРІН», ТОВ «КРІС НОРМ», TOB «НАНОКС ГРУП», ТОВ «ДЖЕКСОН ЛТД», ТОВ «КЕНЛЮКС», ТОВ «СОРУС ГРУП», ТОВ «ЛАВЕРНА ПЛЮС», ТОВ «ТАІФ ПЛЮС», ТОВ «ДИМАКС-ЮГ», TOB «НАНОМІКС ЛТД», ТОВ «МАРІОН ГРУП», ТОВ «КОРЛЕКС ЛТД», TOB «ДЕМІТЕКС ПРО», TOB «БРАЙТОН ПРОМ», TOB «СЕЛТІК ПРО», TOB «ВІВЕР ПРО», TOB «АЛБО ПЛЮС»;

у 2018 році на суму 6680904 грн.: ПП «АЛСАК», TOB «НАНОКС ГРУП», ТОВ «ЕМПІР ПЛЮС», ТОВ «ПАМОКС», ТОВ «ПРОФ ПРОМГРУП», ТОВ «ХАРДОКС ПЛЮС», ТОВ «КЕРОТ ПРОМ», TOB «ІТЕРА ПРОМ», ТОВ «ТАІФ ПЛЮС», ТОВ «УКРПРАЙК», ТОВ «EC ТІ КЛАБ», ТОВ «ПЛІКСХОР», ТОВ «ІНТЕГРА ПРОМ», ТОВ «ДЕФЕНСОР ЛТД», ТОВ «ФІНЕКСІМ КОМПАНІ», ТОВ «АДВАЙС КОМПАНІ», ТОВ «ДЕАДКОП», ТОВ «АСЕНСІС», ТОВ «РЕЙСІНГ ТРЕЙД», ТОВ «ВУЛВЕР ТОРІ », ТОВ «СЕЛТІК ПРО», ТОВ «ДЕСМА ГРУП», ТОВ «ЛІГАНС КОМПАНІ», ТОВ «МІДЛБРО», ТОВ «ТРАВЕНТІНА», ТОВ «БК «БІЛДІНГ КЕПІТАЛ», ТОВ «КРЕЧЕТ ПЛЮС», ТОВ «СУОНСІ ГРУП», ТОВ «РАШТА ТОРГ», TOB «ЕВМАСТ», ТОВ «КОМКОР ГРУП», ТОВ «ЕВЕРІ ПЛЮС», ТОВ «АЙС-ТЕК ГРУП», ТОВ «БРОКЛІ ПЛЮС», ТОВ «ІНДТРІ», ТОВ «ТЕРАМО ТОРГ», ТОВ «КАПРЕЙ», ТОВ «АЛСІ ГРУП», ТОВ «КАП ПРОЕКТ», ТОВ «КОГЕНС КОМПАНІ», ТОВ «ВОКС БІЗНЕС ГРУП», ТОВ «ІМПЕРІУМ ГРУП КОМПАНІ», ТОВ «ГРАДІС КОМПАНІ», ТОВ «КЕДВАР ГРУП», ТОВ «ДІГНІТІ ХОЛД ТРЕЙД», TOB «ІНСЕНТ», ТОВ «РЕТЕЙЛІНГ ДЕСІЖН», ТОВ «ЕКВАЛ», ТОВ «БІТВОЛТ», ТОВ «ЛУНГО», ТОВ «РЕЛАЙЗІНГ ЛТД», ТОВ «АВЕНТА-Н», ТОВ «АСТАРТА ІНК», ТОВ «КАР-ТЕЛ», ТОВ «ДИСТРІЛАБ», TOB «ІСТ ВЕСТ ІНТЕР», ТОВ «ТОП ПАРТНЕР СЕРВІС», ТОВ «БОРІТЕЙМ», ТОВ «ДЖОЙНЕР», ТОВ «ТОРГ ІНОВАЦІЯ», ТОВ «БЕКВАРД АКТИВ», ТОВ «АВАНГАРД ЕКСПЕРТ», TOB «ЕНТРІ РЕВАРД», ТОВ «СКАЙРІН ГОЛД», TOB «АЗАР ІНВЕСТ», ТОВ «МІКРОСОФТ», TOB «МТК РОСБЕРГ», ТОВ «ХЕМІЛТОН», ТОВ «ЦЕНТРСПАБСТРОЙ», ТОВ «АЗОТОК», ТОВ «СТОНЕР ПРОФІ».

Перевіркою встановлено, що в пакеті документів поставки відсутні документи щодо кількості товару, відповідності товару стандартам, технічним регламентам тощо, та/або зазначення такої інформації в документах поставки. Також, до складу супровідних документів не долучено документи, що визначають походження товару (імпортного чи вітчизняного виробництва). Однак, розділом 2 кожного з договорів поставки передбачено, що якість товару повинна відповідати діючим в Україні ГОСТам та ТУ по відношенню до кожного з виду продукції. Проте, узгодження певного номера ДСТУ (ГОСТу, ТУ), якому мав би відповідати товар по якості (відповідності стандартам) договором, видатковими накладними та супровідними документами не визначено.

В акті перевірки зазначено, що довіреності на отримання товару у постачальників ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» не оформлювалися, так як до договорів поставок оформлені узгодження про відпуск ТМЦ без довіреностей на підставі зразків печатки та штампів покупця. У зразках печаток, підписів матеріально-відповідальних осіб, які мають право на отримання (повернення) матеріальних цінностей, у всіх випадках зазначено зразок підпису директора ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» ОСОБА_1 , тобто лише директор мав право здійснювати приймання товару. При цьому, договорами поставки передбачено, що товар приймається на складі продавця. Проте, фактично, в переліках товару до заявок на перевезення вантажу та у товарно-транспортних накладних зазначено, що товар від постачальника отримувався водієм вантажного автомобіля та в подальшому передавався директору ТОВ «БЕССЕР-ПЛІОС», а в документах щодо оприбуткування товарів на склад покупця товар передавався водієм вантажного автомобіля комірникам ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС». Документів щодо надання повноважень водію вантажного автомобіля на приймання товару за кількістю та якістю в ході перевірки не було надано (в договорах зазначено, що приймання продукції за кількістю та якістю проводиться Покупцем в момент її прийняття на складі продавця).

В акті перевірки зазначено, що власні нежитлові приміщення (території) у постачальників відсутні: всі зазначені постачальники не є платниками податку на нерухомість чи плати за землю (земельний податок/орендна плата за земельні ділянки), не декларують об`єкти оподаткування, через які здійснюється господарська діяльність (надання форми №20- ОПП до податкового органу не здійснювалося). Також, з використанням даних Єдиного реєстру податкових накладних перевіркою досліджено наявність орендованих нежитлових приміщень (територій) постачальників для розміщення офісу/складів та встановлено, що послуги оренди нежитлових приміщень (територій) для розміщення офісів/складів усіма переліченими постачальниками не придбавалися.

Таким чином, перевіркою з`ясовано, що заявки на перевезення вантажів та товарно- транспортні накладні оформлені, але вони не можуть підтверджувати факт навантаження товару в пунктах, визначених у таких заявках та в товарно-транспортних накладних.

В акті перевірки зазначено, що згідно з даними ЄРПН послуги зберігання товару, навантаження-розвантаження, логістики, ТЕО, транспортування, ведення бухгалтерського обліку або подібні послуги, а також послуги залучення стороннього трудового ресурсу зазначеними постачальниками не придбавалися.

Представник відповідача вказав, що аналізом ЄРПН та митних декларацій кожного постачальника перевіркою встановлено відсутність підтвердження факту реального одержання (купівлі) ідентифікованого товару, поставка якого була оформлена на ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС», від інших продавців або внаслідок їх власного задекларованого виробництва у періодах оформлення поставок на ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» та попередніх звітних періодах.

Як свідчать матеріали акта перевірки, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень перевіркою встановлено наявність кримінальних проваджень, в яких фігурують постачальники ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС».

Заслухавши вступне слово представників позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що на підставі направлень від 26.03.2019 року №1883/14-14, від 26.03.2019 року №1884/14-14, від 26.03.2019 року №1885/14-14, від 26.03.2019 року №1886/14-14, від 26.03.2019 року №1887/14-14, від 26.03.2019 року №1888/14-14, від 26.03.2019 року №1889/14-14, від 14.06.2019 року №4173/14-14, від 14.06.2019 року №4174/1414, від 14.06.2019 року №4175/14-14, від 14.06.2019 року №4176/14-14, від 14.06.2019 року №4177/14-14, від 14.06.2019 року №4178/14-14, виданих ГУ ДФС в Одеській області, посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 ПК України, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.03.2019 року №1665 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС», з урахуванням наказу ГУ ДФС в Одеській області від 04.04.2019 року №2535 «Про перенесення термінів проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС», проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, валютного за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 10 липня 2019 року №385/15-32-14-14/39188849 Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС», (а.с. 30-74, т. 1).

Відповідно до висновку акту, зазначені наступні порушення позивача:

1) п.44.1 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, п.3 розділу ІІІ П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 р. №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013 р. за №336/22868 (зі змінами та доповненнями), п.5.2 П(С)БО 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 р. №39 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24.01.2011 р. №25), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2000 р. за №161/4382 (зі змінами та доповненнями), п.5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 р. №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 р. за №860/4153 (із змінами та доповненнями), Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 р. №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 р. за №893/4186 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на 3548169 грн., у тому числі:

2016 рік 884237 грн.

2017 рік 1461369 грн.

2018 рік 1202563 грн.

2) п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, ст.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-XIV (зі змінами та доповненнями), п.2.1, п.2.4, п.2.7 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено:

- заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 3421204 грн., у тому числі:

травень 2016 року - 91425 грн.

червень 2016 року - 53819 грн.

липень 2016 року - 53909 грн.

серпень 2016 року - 50542 грн.

вересень 2016 року - 55256 грн.

жовтень 2016 року - 57555 грн.

листопад 2016 року - 191022 грн.

грудень 2016 року - 5318 грн.

січень 2017 року 41378 грн.

лютий 2017 року 162820 грн.

березень 2017 року - 113197 грн.

квітень 2017 року - 227437 грн.

травень 2017 року 8023 грн.

червень 2017 року - 130194 грн.

липень 2017 року - «-» 2542 грн.

серпень 2017 року 109915 грн.

вересень 2017 року 78478 грн.

жовтень 2017 року 164256 грн.

листопад 2017 року 204587 грн.

грудень 2017 року 320057 грн.

січень 2018 року 119463 грн.

лютий 2018 року 141121 грн.

березень 2018 року - 410731 грн.

квітень 2018 року 51695 грн.

травень 2018 року 119224 грн.

червень 2018 року 68801 грн.

липень 2018 року 10541 грн.

серпень 2018 року 22911 грн.

вересень 2018 року - 62794 грн.

жовтень 2018 року 101892 грн.

листопад 2018 року 116751 грн.

грудень 2018 року 78634 грн.

- завищення від`ємного значення, що зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість, на 44628 грн., у тому числі:

жовтень 2017 року 5611 грн.

листопад 2017 року - 28659 грн.

вересень 2018 року - 5584 грн.

листопад 2018 року - 4774 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 10 липня 2019 року №385/15-32-14-14/39188849, позивач звернувся до ГУ ДФС в Одеській області з запереченнями на вказаний акт перевірки.

Листом від 24.07.2019 року №15657/10/15-32-14-14-10 Про результати розгляду заперечень до акту перевірки, Головне управління ДФС в Одеській області повідомило позивача про те, що висновки акту залишаються без змін (а.с. 228-232, т. 1).

На підставі висновків акту перевірки 10 липня 2019 року №385/15-32-14-14/39188849 та з урахуванням відповіді на заперечення 24.07.2019 року №15657/10/15-32-14-14-10, Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 26.07.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 4662758 грн., у тому числі 3108505 грн. за податковими зобов`язаннями; 1554253 грн. штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 25, т. 1);

- від 26.07.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем Податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 4246824 грн., у тому числі 3397459 грн. за податковими зобов`язаннями; 849365 грн. штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 27, т. 1).

- від 26.07.2019 року № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 22440,00 грн. за платежем «Податок на прибуток приватних підприємств».

Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, позивач подав скаргу до ДПС України.

За результатами розгляду скарги Державна податкова служба України прийняла рішення №3424/6/99-00-08-05-01 від 26.09.2019 року, яким частково задовольнила скаргу позивача та скасувала податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області № від 26.07.2019 року в частині застосованої штрафної санкції, а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 26.07.2019 року та № від 26.07.2019 року залишено без змін (а.с. 233-244, т. 1).

09 жовтня 2019 року ГУ ДПС в Одеській області прийняло податкове повідомлення-рішення № про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 44628,00 грн. (а.с. 29, т. 1).

Також судом встановлено, що 08.08.2016 року між ТОВ «ДЕЛІВЕРІ ГРУПП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №08/08/16/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 3-6, т. 2).

16.05.2016 року між ТОВ «ВОРКХОРС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/05/16/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 25-28, т. 2).

01.02.2017 року між ТОВ «МАХАОН ЮА» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/02/17/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 54-56, т. 2).

01.08.2017 року між ТОВ «ЕКОЛАЙТС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/08/17/Б-1, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 116-119, т. 2).

01.06.2018 року між ТОВ «ЛІГАНС КОМПАНІ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/06Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 155-158, т. 2).

02.01.2018 року між ТОВ «АЛСАК» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №02/01, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 178-181, т. 2).

20.06.2016 року між ТОВ «РОДНІК-СТАЙЛ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №20/06/16/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 137-140, т. 4).

03.05.2016 року між ТОВ «НЬЮ ФІНАНС-2016» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №03/05/16/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 169-166, т. 4).

18.07.2016 року між ТОВ «АПЕКС-ІНВЕСТ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №18/07/16Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 179-182, т. 4).

10.05.2016 року між ТОВ «ОПТ ТОРГ СПЕШЛ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №10/05/16/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 212-215, т. 4).

23.05.2016 року між ТОВ «СЕЛЕЗІЯ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №23/05/16/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 4-7, т. 5).

26.09.2016 року між ТОВ «ФОРЕСТО ТРАНС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №26/09/16-БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 50-53, т. 5).

06.06.2016 року між ТОВ «ХІТ ЛАЙН» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №06/06/2016/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 94-97, т. 5).

19.06.2016 року між ТОВ «КАНТІЛОН» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №19/08/16/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 26-29, т. 6).

24.10.2016 року між ТОВ «ЕКТО-ПЛЮС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №24/10/16БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 61-64, т. 6).

17.10.2016 року між ТОВ «БЕСТ-ТРЕНД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №17/10/16БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 107-110, т. 6).

28.11.2016 року між ТОВ «АМЕГА ТРЕЙД ПРОМ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №28/11/16БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 132-135, т. 6).

13.12.2016 року між ТОВ «ПРІМАВЕРА ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №13/12/16БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 206-209, т. 6).

05.12.2016 року між ТОВ «КС ТРАНС КЕПІТАЛ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №05/12/16БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 223-226, т. 6).

01.12.2016 року між ТОВ «АРІЛЛ ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/12/16/БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 239-242, т. 6).

01.06.2017 року між ТОВ «АДОРІС ЦЕНТР» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/06-17БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 33-36, т. 7).

31.10.2017 року між ТОВ «АВЕНТ ЛІМІТЕД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №31/10-3, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 75-78, т. 7).

16.03.2017 року між ТОВ «ОБРІ ТОРГ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/03/17БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 153-156, т. 7).

16.02.2017 року між ТОВ «МЕРГУС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/02/17/2/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 235-239, т. 7).

16.02.2017 року між ТОВ «ЛІЛІОН ВЕСТ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/02/17/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 12-14, т. 8).

16.08.2017 року між ТОВ «ПРОДЖО» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/08/17/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 33-36, т. 8).

31.10.2017 року між ТОВ «ГОЛД СЕРФ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №31/10-5, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 48-51, т. 8).

03.01.2017 року між ТОВ «ОПТИМУС ПРОМ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №03/01/17БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 116-119, т. 8).

12.06.2017 року між ТОВ «ТОРГОПТ-СК» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №12/06/17БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 145-148, т. 8).

29.08.2017 року між ТОВ «МЕДЗЕН» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №29/08-Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 189-192, т. 8).

29.09.2017 року між ТОВ «АРІЙ ПЛЮС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №29/09-1, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 204-207, т. 8).

31.10.2017 року між ТОВ «СТЕРІН» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №31/10, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 218-221, т. 8).

02.10.2017 року між ТОВ «КРІС НОРМ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №02/10, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 233-236, т. 8).

01.05.2017 року між ТОВ «НАНОКС ГРУПП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01.05.2017БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 29-32, т. 9).

01.04.2017 року між ТОВ «ДЖЕКСОН ЛТД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №03/04/2017БП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 45-48, т. 9).

31.10.2017 року між ТОВ «КЕНЛЮКС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №31/10-2, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 84-87, т. 9).

29.08.2017 року між ТОВ «СОРУС ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №29/08-1, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 99-102, т. 9).

31.10.2017 року між ТОВ «ЛАВЕРНА ПЛЮС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №31/10-1, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 121-124, т. 9).

29.09.2017 року між ТОВ «ТАІФ ПЛЮС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №29/09, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 154-157, т. 9).

16.06.2017 року між ТОВ «ДИМАКС-ЮГ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/16/17/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 185-188, т. 9).

01.08.2017 року між ТОВ «НАНОМІКС ЛТД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/08/17Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 240-243, т. 9).

31.10.2017 року між ТОВ «МАРІОН ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №31/10, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 29-32, т. 10).

31.10.2017 року між ТОВ «КОРЛЕКС ЛТД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №31/10-4, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 53-56, т. 10).

14.09.2017 року між ТОВ «ДЕМІТЕКС ПРО» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №14/09/Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 82-85, т. 10).

01.12.2017 року між ТОВ «БРАЙТОН ПРОМ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/12-1, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 105-108, т. 10).

31.10.2017 року між ТОВ «СЕЛТІК ПРО» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №31/10-6, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 126-129, т. 10).

15.11.2017 року між ТОВ «ВІВЕР ПРО» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №15/11, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 203-206, т. 10).

01.12.2017 року між ТОВ «АЛБО ПЛЮС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/12, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 239-242, т. 10).

16.09.2018 року між ТОВ «НАНОСКС ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/09/18/НА, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 136-139, т. 11).

16.07.2018 року між ТОВ «ЕМПІР ПЛЮС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/07Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 151-154, т. 11).

19.03.2018 року між ТОВ «ПАМОКС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №19/03Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 165-168, т. 11).

21.05.2018 року між ТОВ «ПРОФ ПРОМГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №21/05Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 189-192, т. 11).

27.03.2018 року між ТОВ «ХАРДОКС ПЛЮС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №27/03/3Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 204-207, т. 11).

27.03.2018 року між ТОВ «КЕРОТ ПРОМ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №27/03/1Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 219-222, т. 11).

14.05.2018 року між ТОВ «ІТЕРА ПРОМ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №14/05Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 234-237, т. 11).

01.03.2018 року між ТОВ «УКРПРАЙК» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/03Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 249-252, т. 11).

27.03.2018 року між ТОВ «ЕС ТІ КЛАБ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №27/03Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 29-32, т. 12).

02.04.2018 року між ТОВ «ПЛІКСХОР» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №02/04Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 55-58, т. 12).

16.09.2018 року між ТОВ «ІНТЕГРА ПРОМ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/09/18/НТ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 70-73, т. 12).

06.04.2018 року між ТОВ «ДЕФЕНСОН ЛТД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №06/04Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 84-87, т. 12).

27.03.2018 року між ТОВ «ФІНЕКСІМ КОМПАНІ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №27/03-4Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 99-102, т. 12).

24.05.2018 року між ТОВ «АДВАЙС КОМПАНІ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №24/05Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 114-117, т. 12).

16.04.2018 року між ТОВ «ДЕАЛКОН» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/04Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 129-132, т. 12).

16.08.2018 року між ТОВ «АСЕНСІС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/08/18/АС, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 152-155, т. 12).

27.08.2018 року між ТОВ «РЕЙСІНГ ТРЕЙД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №27/08/18/РЕ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 177-180, т. 12).

19.03.2018 року між ТОВ «ВУЛВЕР ТОРГ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №19/03-1Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 191-194, т. 12).

30.04.2018 року між ТОВ «ДЕСМА ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №30/04-2Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 217-220, т. 12).

18.05.2018 року між ТОВ «МІДЛБРО» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №18/05Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 1-4, т. 13).

02.01.2018 року між ТОВ «ТРАВЕНТІНА» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/01-1, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 16-19, т. 13).

16.08.2018 року між ТОВ «БК «БІЛДІНГ КЕПІТАЛ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/08/18/БК, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 55-58, т. 13).

18.06.2018 року між ТОВ «КРЕЧЕТ ПЛЮС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №18/06-1Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 71-74, т. 13).

01.07.2018 року між ТОВ «СУОНСІ ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/07Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 85-88, т. 13).

27.03.2018 року між ТОВ «РАШТА ТОРГ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №27/03-2Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 99-102, т. 13).

11.04.2018 року між ТОВ «ЕВМАСТ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №11/04Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 123-126, т. 13).

18.07.2018 року між ТОВ «КОМКОР ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №18/07Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 138-141, т. 13).

30.04.2018 року між ТОВ «ЕВЕРІ ПЛЮС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №30/04-1Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 161-164, т. 13).

18.06.2018 року між ТОВ «АЙС-ТЕК ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №18/06-2Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 176-179, т. 13).

28.05.2018 року між ТОВ «БРОКЛІ ПЛЮС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №28/05Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 197-200, т. 13).

08.06.2018 року між ТОВ «ІНДТРІ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №08/06-2Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 211-214, т. 13).

13.07.2018 року між ТОВ «ТЕРАМО ТОРГ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №13/07Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 224-227, т. 13).

01.10.2018 року між ТОВ «КАПРЕЙ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/10/18/КА, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 237-240, т. 13).

04.05.2018 року між ТОВ «АЛСІ ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №04/05Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 1-4, т. 14).

16.11.2018 року між ТОВ «КОГЕНС КОМПАНІ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/11/18/КО, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 28-31, т. 14).

01.12.2018 року між ТОВ «ВОКС БІЗНЕС ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/12/18/ВО, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 44-47, т. 14).

01.10.2018 року між ТОВ «ІМПЕРІУС ГРУП КОМПАНІ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/10/18/МП, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 61-64, т. 14).

01.10.2018 року між ТОВ «ГРАДІС КОМПАНІ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/10/18/ГР, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 77-80, т. 14).

10.09.2018 року між ТОВ «КЕДВАР ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №10/09/18/КЕ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 98-101, т. 14).

16.11.2018 року між ТОВ «ДІГНІТІ ХОЛД ТРЕЙД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/11/18/ДГ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 114-117, т. 14).

04.05.2018 року між ТОВ «АЛСІ ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №04/05Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 1-4, т. 14).

16.11.2018 року між ТОВ «ІНСЕН» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/11/18/НС, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 130-133, т. 14).

19.11.2018 року між ТОВ «РЕТЕЙЛІНГ ДЕСІЖН» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №19/11/18/РЕ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 146-149, т. 14).

04.05.2018 року між ТОВ «АЛСІ ГРУП» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №04/05Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 1-4, т. 14).

01.09.2018 року між ТОВ «ЕКВАЛ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/09/18/ЕК, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 162-165, т. 14).

16.11.2018 року між ТОВ «БІТВОЛТ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/11/18/БТ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 187-190, т. 14).

08.06.2018 року між ТОВ «РЕЛАЙЗІНГ ЛТД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №08/06-1Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 203-206, т. 14).

01.08.2018 року між ТОВ «АВЕНТА-Н» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/08/18/АВ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 236-239, т. 14).

11.06.2018 року між ТОВ «АСТАРТА ІНК» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №11/06Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 11-14, т. 15).

11.06.2018 року між ТОВ «АСТАРТА ІНК» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №11/06Б, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 11-14, т. 15).

22.10.2018 року між ТОВ «КАР-ТЕЛ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №22/10/18/КА, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 26-29, т. 15).

22.10.2018 року між ТОВ «ДИСТРІЛАБ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №22/10/18/ДИ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 42-45, т. 15).

02.11.2018 року між ТОВ «ІСТ ВЕСТ ІНТЕР» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №02/11/18/ВЕ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 58-61, т. 15).

02.11.2018 року між ТОВ «ІСТ ВЕСТ ІНТЕР» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №02/11/18/ВЕ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 58-61, т. 15).

16.10.2018 року між ТОВ «ТОП ПАРТНЕР СЕРВІС» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/10/18/ТО, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 73-76, т. 15).

22.10.2018 року між ТОВ «БОРІТЕЙМ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №22/10/18/БО, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 89-92, т. 15).

16.10.2018 року між ТОВ «ДЖОЙНЕР» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/10/18/ДЖ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 105-108, т. 15).

03.09.2018 року між ТОВ «ТОРГ ІНОВАЦІЯ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №03/09/18/ТО, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 121-124, т. 15).

22.10.2018 року між ТОВ «БЕКВАРД АКТИВ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №22/10/18/БЕ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 139-142, т. 15).

16.10.2018 року між ТОВ «АВАНГАРД ЕКСПЕРТ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/10/18/АВ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 154-157, т. 15).

16.10.2018 року між ТОВ «ЕНТРІ РЕВАРД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/10/18/ЕН, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 170-173, т. 15).

07.08.2018 року між ТОВ «СКАЙРІН ГОЛД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №07/08/18/СК, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 195-198, т. 15).

16.10.2018 року між ТОВ «ЕНТРІ РЕВАРД» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/10/18/ЕН, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 170-173, т. 15).

02.11.2018 року між ТОВ «МТК РОСБЕРГ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №02/11/18/МТ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 211-214, т. 15).

02.11.2018 року між ТОВ «ЦЕНТРСНАБСТРОЙ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №02/11/18/ЦЕ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 226-229, т. 15).

01.11.2018 року між ТОВ «АЗОТОК» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №01/11/18/АЗ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 241-244, т. 15).

16.11.2018 року між ТОВ «СТОНЕР ПРОФІ» (Продавець) та ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» (Покупець) укладено договір поставки №16/11/18/СТ, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця продукцію, визначену у п.1.2 цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с. 2-5, т. 16).

На підтвердження реальності виконання вищевказаних договорів позивачем надано наступні документи: специфікації, доручення, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, відомості про вантаж, заявки, перелік товару до заявки на перевезення вантажу, оприбуткування товарів на склад покупця, податкові накладні, квитанції №1.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Згідно п.185.1 ст.185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

Згідно абз. 5, 11 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Суд не бере до уваги доводи відповідача в Акті перевірки щодо відсутності документів про якість товару, як підставу висновку про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами.

З аналізу первинних документів вбачається, що сторони погодили вимоги до якості товару шляхом зазначення його якісних характеристик у додатках до договорів та відповідних видаткових накладних. Крім того, за змістом договорів, документи що підтверджують якість товару, надаються постачальником лише за вимогою покупця.

Представниками ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» здійснювалися дії з приймання товару за якістю на території власного складу покупця. Під час приймання невідповідностей щодо якості поставленого товару не було встановлено, відтак додаткові документи, що підтверджують якість товару не запитувалися Товариством. Сторони мають усі необхідні документи, що підтверджують якість поставленого товару, які в подальшому були надані контролюючому органу під час проведення податкової перевірки.

Суд зазначає, що наявність або відсутність сертифікатів якості на товар не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Зазначені документи не є документами, на підставі яких формуються показники податкової та бухгалтерської звітності.

Наявність або відсутність товарно-транспортних накладних, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, так само як і відсутність сертифікатів якості на товар, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 22.08.2019 року у справі № 805/393/17-а та в постанові від 03.09.2019 року у справі №810/3790/17.

Також суд зазначає, що Податковий кодекс України не регламентує питань якості продукції та не визначає відповідних повноважень контролюючого органу (податкових органів) щодо перевірки якості товару.

Між тим, правові та організаційні засади розроблення, прийняття та застосування технічних регламентів і передбачених ними процедур оцінки відповідності, а також здійснення добровільної оцінки відповідності визначається Законом України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності».

Підпунктом 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України встановлено, що податкове законодавство України ґрунтується на принципі презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закон, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Відповідно до п. 56.21 ст. 56 ПК України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Згідно зі ст.ст. 46-49 ПК України, ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Суд бере до уваги доводи позивача, що оскільки стверджувана контролюючим органом неможливість за певними господарськими операціями з придбання товарів встановити якість (відповідність технічним регламентам) таких товарів призводить до неоднозначного (множинного) трактування прав та обов`язків як ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС», так і контролюючого органу, внаслідок чого виникає можливість прийняття рішення на користь як ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС», так і контролюючого органу, а також з урахуванням вищенаведених вимог ПК України щодо індивідуальної відповідальності платників податків, підстави для притягнення ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» до встановленої ПК України відповідальності (донарахування податкових зобов`язань) у зв`язку з відсутністю у контролюючого органу можливості встановити якість (відповідність технічним регламентам) такої продукції, відсутні.

Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства, невиконання ними зобов`язання по сплаті податку до бюджету чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту за операціями з придбання цих товарів, тому Товариство (покупець товарів) не повинне зазнавати негативних наслідків, зокрема у викладі позбавлення права на податковий кредит чи донарахування доходів від так званих «невстановлених осіб», за можливу неправомірну діяльність його контрагента, за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, яка викладена у постанові від 24 квітня 2018 року по справі №813/8500/13-а.

Також суд бере до уваги доводи позивача, що в Акті перевірки не вказано, які саме господарські операції ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» контролюючий орган кваліфікує як нереальні з огляду саме на відсутність у відповідних контрагентів достатньої матеріально-технічної бази. Навпаки, в Акті перевірки контролюючий орган, посилаючись на відсутність достатньої матеріально-технічної бази лише у певних контрагентів ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС», фактично стверджує на нереальність господарських операцій ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» з іншими контрагентами, стосовно яких відомості про недостатність матеріально-технічної бази в Акті перевірки відсутні.

Суд зазначає, що висновки контролюючого органу про наявність чи відсутність достатньої матеріально-технічної бази у певної невизначеної кількості контрагентів ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» не може свідчити про відсутність достатньої матеріально-технічної бази у всіх контрагентів ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС», а також про порушення

ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» чи його контрагентами вимог чинного законодавства.

Крім того, відсутність достатньої матеріально-технічної бази не є перешкодою для здійснення господарської операції, оскільки чинне законодавство не встановлює суб`єкту господарювання обов`язку мати певну матеріально-технічну базу.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що міститься, зокрема, у наступних постановах: від 14.05.2019 року у справі № 813/1007/13-а; від 23.07.2019 року у справі № 826/16731/14; від 14.11.2019 року у справі № 802/1986/16-а.

З матеріалів справи вбачається, що господарські операції позивача з його контрагентами здійснювались у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, а саме: ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» отримувався товар, за що контрагентам сплачувались грошові кошти, а контрагенти, в свою чергу, передавали товар й отримували за нього грошові кошти; сторонами складено відповідні документи у кількості та комплектності, що вимагається чинним законодавством та змістом відповідних господарських операцій.

Суд погоджується з позивачем, що контролюючий орган в Акті перевірки не навів жодних доказів на підтвердження чи спростування того, що за юридичною адресою всіх наведених в Акті перевірки контрагентів ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» відсутні складські приміщення. Без наведення в Акті перевірки відповідних доказів доводи контролюючого органу є не більш ніж припущеннями, які в розумінні ст.83 ПК України не можуть бути підставами для висновків під час перевірок.

Посилання контролюючого органу на відсутність інформації про наявність у контрагентів ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» власного чи орендованого нерухомого майна, засновані, зокрема, на відсутності у контролюючого органу відомостей про відповідні об`єкти оподаткування податком на нерухомість, відомостей в ЄРПН та наданих контрагентами ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» повідомлень про об`єкти оподаткування (за формою 20-ОПП). Водночас, контролюючим органом в акті перевірки не надано доказів на спростування отримання контрагентами ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» приміщень у оренду від неплатників ПДВ та/або без надання до податкових органів повідомлень про об`єкти оподаткування (за формою 20-ОПП).

Також контролюючим органом в Акті перевірки не наведено доказів на спростування можливості використання постачальниками ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» нерухомого майна без належного оформлення правовідносин оренди.

Замість отримання належної податкової інформації від контрагентів ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» за запитами, зустрічною звіркою чи шляхом проведення відповідних перевірок у порядку пп. 20.1.6, пп. 20.1.14 п. 20.1 ст. 20, п. 73.1, п. 73.3 ст. 73 ПК України, контролюючий орган обмежився припущеннями, які в розумінні ст.83 ПК України не можуть бути підставами для висновків під час перевірок.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.03.2019 року по справі №813/2719/13-а.

Також суд бере до уваги доводи позивача стосовно того, що порушення певними постачальниками товарів (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства, невиконання ними зобов`язання по сплаті податку до бюджету чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства за операціями з придбання цих товарів, тому ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» не повинне зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи донарахування доходів від так званих «невстановлених осіб», за можливу неправомірну діяльність його контрагента, за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Вказаний висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, яка викладена у постанові від 24 квітня 2018 року по справі №813/8500/13-а.

Як вбачається з акту перевірки, відповідач дійшов висновку про нереальність (безтоварність) господарських операцій позивача з його контрагентами, за якими розрахунки було здійснено з відступленням права вимоги.

Однак, відсутність рахунків в банківських установах не є перешкодою для здійснення господарської операції, оскільки чинне законодавство не встановлює суб`єкту господарювання обов`язку мати відкриті банківські рахунки.

Щодо ситуацій, які виникали в господарській діяльності ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС», то вони стосувались контрагентів, які нещодавно почали свою господарську діяльність і не встигли відкрити рахунок в банківських установах до моменту настання оплати за поставлений товар.

З метою належного виконання господарських зобов`язань ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» укладало договори про переуступку кредиторської заборгованості на інших юридичних осіб з метою переказу коштів за товар.

Таким чином, ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» належно виконувало свої зобов`язання за договорами поставки по оплаті товару, а юридичні особи котрі отримували ці кошти відповідно до законодавства повинні були врахувати ці надходження та сплатити усі податки.

Суд зазначає, що відступлення права вимоги не забороняється чинним законодавством України. Навпаки, чинним законодавством чітко визначається як поняття так і умови застосування відступлення права вимоги.

Отже, відсутність банківських рахунків у контрагентів й здійснення з ними розрахунків з відступленням права вимоги не несе за собою підтвердження або спростування здійснення фактичних поставок.

Зазначений висновок узгоджується з практикою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, зокрема у постанові від 29.03.2019 року по справі №813/2719/13-а та від 03.09.2019 року по справі № 826/15850/17.

Суд бере до уваги доводи позивача, що посилаючись на нібито причетність контрагентів ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» до певних кримінальних проваджень як на підставу визначення господарських операцій з такими контрагентами в якості нереальних, контролюючий орган не наводить в Акті перевірки доказів причетності до таких кримінальних проваджень всіх контрагентів ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС».

Наявність кримінальних проваджень та постановлених в їхніх рамках ухвал суду не є підтвердженням наявності злочину та, водночас, не є підтвердженням неможливості здійснення зазначеними постачальниками господарської діяльності поки по даним справам відсутні обвинувальні вироки суду.

Більш того, навіть якщо і припустити наявність певних кримінальних проваджень, до яких начебто причетні контрагенти ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» чи їх посадові особи, то посилання на тексти певних судових рішень без приєднання до матеріалів перевірки належним чином засвідчених їх копій не може слугувати для висновків контролюючого органу за результатами проведення перевірки.

Суд зазначає, що контролюючий орган, вважаючи причетність контрагентів ТОВ «БЕССЕР-ПЛЮС» до певних кримінальних справ такою, що стосується прав, свобод, інтересів чи обов`язків контролюючого органу, мав можливість не тільки приймати участь розгляді наведених в Акті перевірки, але й отримувати належним чином завірені копії відповідних судових рішень. Однак, такою можливістю контролюючий орган не скористався й обмежився обґрунтуванням своїх висновків припущеннями, у зв`язку з чим наведені відповідачем доводи про наявність податкової інформації про причетність контрагентів позивача до певних кримінальних проваджень не відповідають вимогам належності доказів.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 29.03.2019 року по справі № 813/2719/13-а.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що Головним управлінням ДПС в Одеській області протиправно прийняті податкові повідомлення-рішення від 26.07.2019 року № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 4662758 грн.; від 26.07.2019 року № про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств на суму 4246824 грн.; від 09.10.2019 року № про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 44628 грн., а тому вони підлягають скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕССЕР-ПЛЮС» підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.07.2019 року № Головного управління ДПС в Одеській області про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 4662758 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.07.2019 року № Головного управління ДПС в Одеській області про збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС грошового зобов`язання по податку на прибуток приватних підприємств на суму 4246824 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.10.2019 року № Головного управління ДПС в Одеській області про зменшення Товариству з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 44628 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд.5, м. Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БЕССЕР-ПЛЮС (адреса: вул. Дальницька, 43/15, м. Одеса, 65005, ) судові витрати у розмірі 21131 грн. (двадцять одна тисяча сто тридцять одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 березня 2020 року.

Суддя В.В. Андрухів

.