Справа № 200/701/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2020-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 р. Справа№200/701/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

14 січня 2020 року ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 ), в інтересах ОСОБА_2 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_2 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області (юридична адреса: вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 23, м. Краматорськ, Донецька область, 84300; ) про:

- визнання протиправними та скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області від 29 листопада 2019 року у вигляді повідомлення, щодо відмови - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (рнокпп: НОМЕР_2 ) у взятті на облік як внутрішньо переміщеної особи;

- визнання протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області щодо невидачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;

- зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статус внутрішньо переміщеної особи, взяти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік як внутрішньо переміщену особу та видати їй відповідну довідку.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, щоу листопаді 2019 року звернувся із заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, однак, рішенням відповідача від 29 листопада 2019 року відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Зазначена відмова вмотивована тим, що в документах, які посвідчують особу, відсутнє місце реєстрації позивача станом на квітень 2014 року.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням та зазначає, що ОСОБА_2 мешкала у місті Антрацит, де її сім`я має у власності будинок, що підтверджується договором купівлі-продажу, а також її сім`я, а саме батько та мати, отримали довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та разом із позивачем проживають у місті Краматорську.

В установлений судом строк відповідачем через Відділ документообігу та архівної роботи суду надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, щопозивач звернувся до управління з письмовою заявою про взяття її на облік як внутрішньо переміщену особу та з проханням видати довідку про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи. До заяви було надано копію паспорта та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, з яких вбачається, що місце проживання позивача не зареєстровано.

29 листопада 2019 року рішенням управління відмовлено ОСОБА_2 у взятті на облік як внутрішньо переміщеній особі та видачі довідки про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи, через відсутність місця реєстрації станом на квітень 2014 року.

Відповідач вважає, що не порушив прав позивача, діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та Законами України. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_2 є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України№ НОМЕР_3 , має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання місце - проживання позивача не зареєстровано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 .

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку батько позивача є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з записом Домової книги для прописки громадян, які мешкають в АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 мешкала в зазначеному будинку.

Відповідно до особової справи Д № 5 ОСОБА_2 навчалась у ЗОШ І-ІІІ ступенів № 2 міста Антрацита Луганської області.

Суд зазначає, що відповідно до доданих до матеріалів справи довідок, батько та мати ОСОБА_2 отримали довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області із заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи.

29 листопада 2019 року Управлінням праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради позивачу відмовлено у взятті на облік як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (зі змінами), з підстави: місце реєстрації вашого проживання: відсутня реєстрація станом на квітень 2014 року.

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 8 Конституції України саме Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції країни і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» (далі - Закон №1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частин 1 та 2статті 4 Закону № 1706-VII, факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбаченихстаттею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені встатті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

За приписами пунктів 2 та 3статті 7 Закону № 1706-VII, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особиврегульований Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509 (далі - Порядок № 509).

Згідно з пунктом 1 Порядку №509 довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

За приписами пункту 2 Порядку № 509 для отримання довідки повнолітня або неповнолітня внутрішньо переміщена особа звертається особисто, а малолітня дитина, недієздатна особа або особа, дієздатність якої обмежена, - через законного представника із заявою про взяття на облік, форму якої затверджує Мінсоцполітики, до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи).

Підстави для відмови у видачі довідки наведені в пункті 8 Порядку № 509, відповідно до якого заявнику може бути відмовлено у видачі довідки у разі, коли: відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення, зазначені у статті 1 Закону; у державних органів наявні відомості про подання завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки; заявник втратив документи, що посвідчують особу (до їх відновлення); у документі заявника, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, визначені абзацом другим пункту 4 цього Порядку; докази, надані заявником для підтвердження факту проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, не підтверджують такого факту.

Рішення про відмову у видачі довідки з обов`язковим зазначенням підстав для відмови, підписане керівником уповноваженого органу, видається заявнику в день подання заяви про взяття на облік, а у випадку, передбаченому абзацом другим пункту 4 цього Порядку, - не пізніше ніж через 15 робочих днів після її подання.

Суд, зазначає, що вищенаведеною нормою встановлено вичерпний перелік підстав для відмови у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи.

Зазначена норма не містить будь-яких додаткових умов, як то здійснення своїх повноважень органами державної влади на території проведення антитерористичної операції.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року; Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

Статтею 1 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції`визначено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 5статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції`на Кабінет Міністрів України покладено обов`язок у десятиденний строк з дня опублікування цьогоЗаконузатвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення, та у десятиденний строк з дня закінчення антитерористичної операції прийняти остаточний перелік.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-рзатверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. До вказаного переліку включено місто Антрацит.

Отже суд зазначає, що позивач перемістився з міста, яке відноситься до території здійснення антитерористичної операції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, на якого розповсюджується діяЗакону № 1706-VII, у зв`язку з чим позивачу протиправно відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем жодним чином не доведено відсутність документів, поданих із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, на підтвердження інформації про проживання позивача у місті Антрацит.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області від 29 листопада 2019 року у вигляді повідомлення, щодо відмови ОСОБА_2 у взятті на облік як внутрішньо переміщеної особи є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки в рамках розгляду даної справи встановлено порушення прав позивача, то наявні підстави для зобов`язання відповідача надати позивачу статус внутрішньо переміщеної особи, взяти на облік як внутрішньо переміщену особу та видати їй відповідну довідку.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області щодо невидачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, суд зазначає, що вказані вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що правові наслідки створює саме рішення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області від 29 листопада 2019 року, яке є правовим актом індивідуальної дії.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції № 53 від 13 січня 2020 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки визнання неправомірними дій щодо прийняття рішення та скасування рішення по суті є однією немайновою вимогою, суд дійшов висновку, що присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,00 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 ), в інтересах ОСОБА_2 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_2 ) до Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області (юридична адреса: вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 23, м. Краматорськ, Донецька область, 84300; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області від 29 листопада 2019 року у вигляді повідомлення, щодо відмови ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (рнокпп: НОМЕР_2 ) у взятті на облік як внутрішньо переміщеної особи.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , статус внутрішньо переміщеної особи, взяти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік як внутрішньо переміщену особу та видати їй відповідну довідку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 11 березня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна