Справа № 200/693/20-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

05 березня 2020 р. Справа №200/693/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., розглянувши у підготовчому провадженні питання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Мелекінської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

за участю:

секретаря судового засідання Столяренко Я.С.,

від відповідача - Алдошина Т.Г.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Мелекінської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності в частині порушень законодавства про постановлення на квартирний облік як особи з числа дітей-сиріт; зобов`язання прийняти на позачерговий квартирний облік як особи з числа дітей-сиріт (з урахуванням уточнення позовних вимог).

В обґрунтування позову зазначено, що позивач та його тітка, яка до досягнення ним повноліття виступала опікуном позивача, служба по справам дітей Мангушської РДА звертались до відповідача з питання постановки позивача на квартирний облік як особи з числа дітей-сиріт. Проектом рішення про розгляд листа начальника служби по справам дітей Мангушської РДА № 7/28 від 19.02.2018 Мелекінська сільська рада вирішила поставити позивача на квартирний облік, проте зазначене рішення не було підписано Головою сільської ради, повторно розгляд заяви служби по справам дітей на розгляд Мелекінської сільради не виносилося. 30.11.2018 позивач після особистого звернення позивача про постановлення на квартирний облік отримав рішення, яким йому було відмовлено у постановці на квартирний облік не зважаючи на його потребу в поліпшенні житлових умов. Позивач вважає, що непостановлення позивача на позачерговий облік як особи з числа дітей сиріт свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, що порушує положення Закону України «Про охорону дитинства» та Житлового кодексу УРСР.

Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві. За змістом наданого відзиву на території сільської ради відсутнє соціальне житло, яке могло б бути надано позивачу, квартирний облік не ведеться,у зв`язку з цим поставити позивача на квартирний облік не вбачається за можливе.

Судом у підготовчому засіданні поставлено питання про закриття провадження у справі, відповідач залишив його на розсуд суду.

В ході підготовчого провадження встановлено, що рішенням відповідача від 30.11.2018 № 7/39-1338 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 про постановку на квартирний облік» відмовлено позивачу у постановці на квартирний облік у зв`язку з відсутністю комунального житла на території ради.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо непостановлення на квартирний облік позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративний суд - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ. Адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз вищезазначених норм закону свідчить про те, що до юрисдикції адміністративних судів віднесено розгляд тільки тих справ, де предметом спору є порушення прав, свобод чи інтересів конкретної особи з боку суб`єкта владних повноважень саме у сфері публічно-правових відносин. При цьому владні повноваження повинні здійснюватися відповідним суб`єктом в сфері публічно-правових відносин і стосуватися конкретної особи. Спори з приводу владних управлінських рішень, дій чи бездіяльності, що вчинені у межах приватних правовідносин, до адміністративної юрисдикції не відносяться.

Під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. У свою чергу, приватноправові відносини відрізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене суб`єктивне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень. Не є публічно-правовим спір за участю суб`єкта владних повноважень публічного права, з одного боку, та суб`єкта приватного права - юридичної особи, коли управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на створення, зміну або припинення її цивільних прав. Сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

У даному випадку позивач звернувся до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного відповідачем права щодо постановлення його на квартирний облік. Отже, спір стосується захисту порушеного права у сфері житлових відносин.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із пунктом 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Беручи до уваги наведене, а також враховуючи, що спірні правовідносини пов`язані із захистом порушених житлових прав позивача, суд дійшов висновку, що спори про зобов`язання взяти особу на квартирний облік підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки у такому випадку особа звертається до суду за захистом порушеного цивільного права, цей спір пов`язаний з вирішенням питання щодо права на житло і не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, відтак, не є публічно-правовим.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду, зокрема в постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 522/16204/15-а (провадження № 11-156апп18), від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16 (провадження № 11-166апп18), від 29 серпня 2018 року у справі № 488/1176/14-а (провадження № 11-639апп18), від 20 вересня 2018 року у справі № 815/2551/15 (провадження № 11-640апп18), від 13 лютого 2019 року у справі № 826/19681/16 (провадження № 11-1096апп18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

За приписами з ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьою цієї статті.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі та роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За змістом частини 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання по розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи квитанції № 0.0..1 від 31.01.2020 позивач за подання даного адміністративного позову сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн., який, враховуючи наведене, підлягає поверненню.

Суд зазначає, що оригінал квитанції № 0.0..1 від 31.01.2020 про сплату ОСОБА_1 судового збору у сумі 840,80 грн., що підтверджує зарахування сплачених коштів до бюджету знаходиться в матеріалах судової справи № 200/693/20-а.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Мелекінської сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - закрити.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду місцевим загальним судом за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст ухвали складний 10.03.2020.

Суддя А.С. Михайлик