Справа № 280/5566/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 березня 2020 року Справа № 280/5566/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ (далі позивач або ПРАТ ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ ) звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач) в якому позивач просить:

-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 19.08.2019 № та №.

Ухвалою судді від 19.11.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, відповідно до вищевказаних приписів КАС України, справу розглянуто судом в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач не погоджується із спірними податковими повідомленнями-рішеннями та висновками фахівців контролюючого органу щодо заниження позивачем податкових зобов`язань по сплаті митних платежів внаслідок застосування підприємством преференційного режиму зі сплати ввізного мита при митному оформленні товарів у митному режимі «імпорт (випуск для вільного обігу)» за МД ІМ 40 від 02.02.2018 №UA112070/2018/001402. Вказує, що по-перше Запорізькою митницею ДФС було завершено митне оформлення товару за вказаною декларацією, товар був випущений у вільний обіг за наявності сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1№L881664 від 26.01.2018, а по-друге, акт перевірки не містить жодних посилань на надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик товарів, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення за вказаною декларацією, а отже контролюючий орган не мав правових підстав самостійно визначати базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій визначених пунктом 54.3.6 ст. 54 Податкового кодексу України. Просить позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх. №51097 від 04.12.2019), посилаючись на те, що під час перевірки було встановлено, що митне оформлення позивачем товару за МД ІМ 40 від 02.02.2018 №UA112070/2018/001402 здійснювалось із застосуванням преференції ввізного мита за кодом пільги 410, на підтвердження заявленого преференційного режиму позивачем було надано сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1№L881664 від 26.01.2018. На запит контролюючого органу отримано відповідь уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина, що достовірність преференційного документа підтвердити неможливо, а отже встановлено неправомірність підстав для звільнення від оподаткування для застосування преференційного режиму до товарів оформлених за МД від 02.02.2018 №UA112070/2018/001402. Просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали, з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ГУ ДФС у Запорізькій області в період з 10.07.2019 по 23.03.2019 згідно з п.7 ч.1 ст. 336, п.2 ч.3 ст. 345, п.2 ч. 2 ст. 351 Митного кодексу України, наказу ГУ ДФС у Запорізькій області від 08.07.2019 №2411 фахівцями відповідача було проведено документальну невиїзну перевірку ПрАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ з питань дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи у частині обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг та звільнення від оподаткування при здійсненні митного оформлення товарів за митною декларацією від 02.02.2018 №UA112070/2018/001402, за результатом якої складено акт від 31.07.2019 №474/08-01-14-12/00191885.

В акті перевірки встановлені наступні порушення:

-вимог пунктів 1,4 ч. 1 статті 266, пунктів 5 та 6 частини 8 статті 257, статті 276, 278, 289 Митного Кодексу України, п.190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 62432,36 грн.

Листом ГУ ДФС у Запорізькій області від 16.08.2019 №48455/10/08-01-14-12-10 відмовлено позивачу у задоволенні його заперечень на акт перевірки (а.с. 117).

На підставі акту перевірки від 31.07.2019 №474/08-01-14-12/00191885 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № від 19.08.2019, яким збільшено грошове зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності (вид 020) у сумі 65033,70 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 52026,96 грн. та за штрафними санкціями 13006,74 грн. (а.с. 113 зворотній бік);

- № від 19.08.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із ввезених на територію України товарів (вид 028) у сумі 13006,75 грн., у т.ч. 10405,40 грн. за податковими зобов`язаннями та 2601,35 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 114).

Рішенням ДФС України від 01.11.2019 №43684/6/99-99-11-06-03-25 залишено вказані податкові повідомлення-рішення без змін, а скаргу товариства без задоволення (а.с. 95-97).

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду із цим позовом.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що вказані порушення є наслідком того, що митним органом Федеративної Республіки Німеччина не підтверджено преференційне походження товару, оформленого на підставі сертифікату з перевезення товарів форми EUR.1№L881664 від 26.01.2018 за МД від 02.02.2018 №UA112070/2018/001402, що призвело до виникнення у товариства додаткових зобов`язань.

Як свідчать матеріали справи, 10 листопада 2017 року між ПРАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» (Покупець) та компанією «DR.M.IEREMENKO, DMK TEK Handelsvertreter», Германія) (Постачальник) укладений контракт № 17/9365 на придбання ресурсів.

Згідно з пунктом 2 специфікації № 001 від 10.11.2017 (додаток № 17/9365/001 від 10.11.2017) до контракту № 17/9365 від 10.11.2017 умови поставки: DAP м. Запоріжжя, Україна.

Пунктом 6.3.-1 цього контракту передбачено, що Постачальник зобов`язаний надати Покупцю до початку приймання ресурсів оригінали таких документів: інвойс; товарно- транспортна накладна (СМR); пакувальні документи; сертифікат або паспорт якості Постачальника або виробника (у разі, якщо Постачальник не є виробником); сертифікат походження ресурсів (країни-виробника); сертифікат санітарно-гігієнічного висновку і сертифікат радіологічної безпеки (в передбачених законодавством випадках); вантажна митна декларація; акт приймання-передачі ресурсів в 2-х примірниках, оформлений з боку Постачальника.

З матеріалів справи встановлено, ПРАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» за митною декларацією від 02.02.2018 №UA112070/2018/001402 задекларовано товари: «Універсальна машина для змішування та подачі вогнетривких мас UELZENERPUTZKNECHT S30 HD40-FU-TM100 у комплекті - 2 шт. артикул: 939.00.110.1 Nr.:030157908, 030157918; рік випуску 2018; застосовується для змішування фасованих матеріалів, що подаються з ємності для розчину (маси) з відкидним ситом, в надбудований змішувач, з подальшим перекачуванням в`язких сумішей, розчинів, пастоподібних, вогнетривких і т.п. мас з розміром зерна до 6 мм за допомогою шнекового насоса з вихідним колектором з вбудованим манометром (…). Виробник: UELZENER Maschinen GmbH. Торговельна марка: UELZENER.

Товар оформлено із застосуванням преференції по сплаті ввізного мита за кодом пільги «410» на підставі сертифікату з перевезення товару форми EUR.1№L881664 від 26.01.2018 у відповідності до абзацу 1 частини 5 статті 280 Митного кодексу України та пп. а п.1 ст. 16 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції «походження товарів» і методів адміністративного співробітництва» (далі Протокол1) до Угоди про асоціацію між Україною, з однією сторони та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, яка була ратифікована Законом України від 16.09.2014 №1678-VII та набула чинності з 01.01.2016 (далі - Угода).

Пунктом 1 статті 29 Угоди передбачено поступове скасування ввізного мита на товари, які походять з Європейського Союзу та ввозяться в Україну.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Згідно з п. 41.3 ст. 41 Податкового кодексу України повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України. Розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Пунктом 54.4 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган мас право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Положеннями підпункту 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Положеннями пункту 2 частини третьої, частини шостої статті 345 Митного кодексу України визначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування. Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої ст. 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про не підтвердження автентичності поданих органу доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Аналіз наведених правових норм свідчить про можливість митного контролю після завершення митного оформлення за умови обґрунтованої підозри, що під час пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордом України було допущено порушення законодавства України, а також орган доходів і зборів має право продовжити здійснення митного контролю, за наслідками якого донарахувати обов`язкові платежі, якщо протиправні дії декларанта спричинили їх недобір.

Згідно з ч.І ст.16 розділу V «Підтвердження походження» Протоколу 1 до Угоди, товари, що походять з Європейського Союзу, і товари, що походять з України, після ввезення до України чи Європейського Союзу відповідно підпадають під дію цієї Угоди за умови подання сертифіката з перевезення товару EUR.1, зразок якого наведений у Додатку ІІІ до цього Протоколу, як одного з таких документів.

Відповідно до ч.І та ч.3 ст.І7 розділу V Протоколу І до Угоди, сертифікат з перевезення товару EUR.1 має бути виданий митними органами країни експорту на письмову заяву експортера. Експортер, який подає заяву про видачу сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен бути готовим у будь-який час на вимогу митних органів країни експорту, у якій видається сертифікат з перевезення товару EUR.1, надати всі належні документи на підтвердження статусу походження розглядуваних товарів, а також виконання інших умов цього Протоколу.

Відповідно до ч.1 ст. 29 розділу V Протоколу І до Угоди, експортер, який подає заяву на отримання сертифіката з перевезення товару EUR.1, повинен зберігати документи, зазначені в статті 17(3) цього Протоколу, протягом щонайменше трьох років.

Відповідно до ч.2 ст.32 розділу VI «Домовленості про адміністративне співробітництво» Протоколу І до Угоди, з метою забезпечення правильного застосування цього Протоколу Європейський Союз і Україна повинні допомагати один одному через компетентні митні адміністрації у перевірці достовірності сертифікатів з перевезення товару EUR.1 або декларацій інвойс та правильності інформації, що міститься в цих документів.

Частинами 1, 3 та 5 ст.33 «Перевірка підтверджень походження» розділу VI Протоколу І до Угоди встановлено, що подальші перевірки підтверджень походження мають здійснюватися у довільному порядку або тоді, коли митні органи країни імпорту мають обґрунтовані сумніви в достовірності таких документів, статусі походження відповідних товарів або виконанні інших вимог цього Протоколу. Перевірка має бути здійснена митними органами країни експорту. Для виконання цього завдання вони мають право вимагати будь- яких доказів і здійснювати будь-яку перевірку рахунків експортера та інші перевірки, які вважатимуть належними. Митні органи, на запит яких була здійснена перевірка, мають бути повідомлені про її результати якомога раніше. Ці результати повинні чітко вказувати на те, чи є перевірені документи достовірними та чи розглядувані товари можуть бути визнані такими, шо походять з Європейського Союзу або України і відповідають іншим вимогам цього Протоколу.

Згідно з ч.1 ст.45 Митного кодексу України у разі виникнення сумнівів з приводу дійсності документів про походження товару чи достовірності відомостей, що в них містяться, включаючи відомості про країну походження товару, орган доходів і зборів може звернутися до компетентного органу, що видав документ, або до компетентних організацій країни, зазначеної як країна походження товару, із запитом про проведення перевірки цих документів про походження товару чи надання додаткових відомостей.

Основні вимоги до оформлення документальних перевірок, закріплені у Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015 № 727, (далі - Порядок)

Відповідно до пункту 5 розділу 2 названого Порядку, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

При цьому згідно з підпунктом 7 пункту 4 розділу 3 Порядку результати документальної перевірки щодо дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи оформляються аналогічно результатам перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства. У разі встановлення перевіркою порушень законодавства з питань державної митної справи необхідно: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів, що порушені платником податків; зазначити невідповідність даних, які містяться в документах, поданих платником податків для здійснення митного оформлення, фактичним даним, виявленим під час перевірки, на підставі первинних документів платника податків; вказати первинні документи та інші матеріали, що свідчать про наявність порушень. Рішення щодо правильності визначення заявлених у митних деклараціях кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД, митної вартості та країни походження товарів, підстави для звільнення від оподаткування митними платежами окремими документами не оформляються, а зазначаються в акті (довідці) документальної перевірки.

Суд зауважує, що в акті перевірки не містяться докази умисного надання ПРАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» недостовірних документів чи недостовірної інформації, або інших протиправних дій декларанта, які спричинили недобір обов`язкових платежів під час митного оформлення.

Крім того, зі змісту акту перевірки ПРАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» не можливо встановити, що спричинило перевірку достовірності сертифікату з перевезення товару EUR.1 та правильності інформації, що міститься в цьому документі, які обґрунтовані сумніви в достовірності такого документу, статусі походження відповідних товарів мали митні органи країни імпорту.

Користуючись своїм правом на застосування преференційного режиму ввезення товарів, що походять з Європейського Союзу, позивач подав до митного органу примірник сертифікату з перевезення товару та зазначив у відповідній графі про застосування преференції.

Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1№L881664 від 26.01.2018 був наданий ПРАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» відправником/експортером - компанією «DR.M.IEREMENKO, DMK TEK Handelsvertreter», Германія)», постачальником за контрактом №17/9365 від 10.11.2017, на підставі якого здійснювалась поставка товару, як це передбачено пунктом 6.3.-1 контракту № 17/9365 від 10.11.2017.

При цьому жодними нормативними актами не передбачено обов`язок декларанта перевіряти дані, що зазначені в товаросупровідних документах при заповненні митних декларацій. У ПРАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» не було підстав не враховувати дані, які надав сам постачальник (відправник/експортер), який володів зазначеним товаром, а також підстав проігнорувати ті дані, які були перевірені митницею Німеччини при оформлені експортної декларації.

За таких обставин, у ПРАТ «ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ» не було жодних підстав для виникнення сумнівів щодо дійсності сертифікату про походження товару.

Також суд звертає увагу на листи постачальника - DR.M.IEREMENKO, DMK TEK Handelsvertreter, Германія від 05.08.2019 та від 20.08.2019 (а.с. 74 зворотній бік та а.с. 82) із змісту яких слідує, що запит Митних органів України був направлений для перевірки за адресою виробника товару (фірми UELZENER Maschinen GmbH), а потрібно було направити на адресу митного органу Магдебурга (див.печатку на документі EUR.1 №L881664 від 26.01.2018) де був зареєстрований в т.ч. і документ EUR.1). З 19 серпня 2019 року в Митних органах Німеччини у Магдебургу і Дармштаті було ініційовано обмін інформацією, стосовно перевірки справжності документу EUR.1 №L881664 від 26.01.2018. Після чого була домовленість передати цю інформацію до уповноваженого органу Німеччини, для подальшої передачі уповноваженим органам Митниці України та ДФС України, Головного управління ДФС України в Запорізькій області. На підставі цього просив надати додатковий час для отримання та обробки цієї інформації.

Відповідно до ст.32 та 33 Розділу VI Протоколу 1 Угоди перевірка достовірності сертифікату з перевезення товару EUR.1 та правильності інформації, що міститься в цьому документі, здійснюється виключно через компетентні митні адміністрації.

Разом із тим, відповідачем не надано до матеріалів справи копії листа запиту до уповноважених органів Німеччини на який йде посилання в Акті перевірки. Тобто можливе направлення такого запиту на адресу виробника товару замість митного органу відповідачем не спростоване.

Також, відповідачем надані до матеріалів справи копії листів, як стверджує відповідач, Уповноваженого органу Федеративної Республіки Німеччина (а.с. 111, 112), однак жодного перекладу цих листів матеріали справи не містять, а тому не можливо стверджувати, що ці листи містять інформацію, що сертифікат з перевезення товару EUR.1 не відповідає вимогам щодо достовірності та правильності.

Суд погоджується з думкою позивача, що Акт перевірки не містить жодних посилань на надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик товарів, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення за МД від 02.02.2018 №UA112070/2018/001402, що перевірялась, а отже керуючись приписами пункту 54.4 статті 54 Податкового кодексу України, контролюючий орган не мав правових підстав самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3.6 статті 54 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями, серед іншого, є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відсутність або недоведеність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій за таке правопорушення.

За таких обставин, під час розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що висновок, зроблений відповідачем в акті перевірки від 31.07.2019 №474/08-01-14-12/00191885 є безпідставним і необгрунтованим, а відтак податкові повідомлення-рішення, які прийнято на підставі такого висновку є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 243 - 246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області від 19 серпня 2019 року № та №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (місцезнаходження: 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ідентифікаційний ) на користь Приватного акціонерного товариства ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ (69106, м.Запоріжжя, Північне шосе/вул. Теплична, буд.22 б /1, ) судові витрати у розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 255 КАС України та може бути оскаржене у порядку та строки, передбачені ст.ст. 293, 295, 296 та 297 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова