Справа № 520/14015/19
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 березня 2020 р. № 520/14015/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченко А.В.,

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ), про визнання протиправними та скасування протоколів (розпоряджень), зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати противоправним протокол (розпорядження) за період 01.01.2019 - 30.09.2019 року по особистому рахунку (ОР) 03 в частині обмеження розміру пенсії; протокол (розпорядження) за період 01.10.2019 - 31.12.2019 року по ОР 03, скасувати їх в частині обмеження розміру пенсії та її виплати та зобов`язати відповідача - Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2019 року належне обчислення та виплату державної (основної) пенсії, виходячи з п`ятикратного розмір) мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч.3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи" як норму прямої дії (№2148-VI11 від 03.10.2017 року), з подальшим перерахунком державної пенсії та її виплатою в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, без застосування обмежень граничного (максимального) розміру пенсії.

Дослідивши надані матеріали справи, судом встановлено, що Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 р. по справі № 520/3133/19 Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України зобов`язано здійснити з 01.01.2019 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 основної державної пенсії згідно до приписів ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як норму прямої дії (2148-VIII від 03.10.2017), виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року з урахуванням раніше виплачених сум.

12.09.2019 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2019 року , а саме: 20865,00 грн. (4173,00 х 5) - середньомісячний заробіток для обчислення пенсії; 20865,00 х 80% = 16692,00 грн. - основний розмір пенсії + 379,60 грн. - додаткова пенсія інваліду 2 групи + 598,80 грн. - підвищення інвалідам війни 2 групи + 50,00 грн. - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни 2 групи. Всього : 17720,40 грн. До виплати : 14970,00 грн.

Розрахунок пенсії з 01.07.2019 року:20865,00 х 80 % = 16692,00 грн. - основний розмір пенсії+ 379,60 грн. - додаткова пенсія інваліду 2 групи+ 625,60 грн. - підвищення інвалідам війни 2 групи + 50,00 грн. - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам війни 2 групи. Всього : 17747,20 грн. До виплати : 15640,00 грн.

Заборгованість за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 в сумі 17863,51 грн. та пенсія за жовтень в сумі 15640,00грн. нараховані та виплачені у жовтні поточного року, що підтверджено наданими до матеріалів справи документами.

Також суд вказує, що згідно з підпунктом 3 пункту 8 розділу І Закону «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-УІІ частину 3 статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено в наступній редакції, а саме визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003р. №1058-ІУ, в редакції чинній на теперішній час, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Зазначені законодавчі норми викладені в редакції Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 року № 3668-VI, який набув чинності з 01.10.2011 року (зі змінами, внесеними згідно із Законом від 24.12.2015 року № 911-УПІ).

Згідно з вимогами п. 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії позивача, згідно матеріалів пенсійної справи, не перевищував десяти прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб, а відтак, положення Закону № 3 668-VI щодо обмеження розміру пенсії на позивача не поширювалися.

Норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами, а отже, законні підстави для виплати пенсії в більшому, ніж обмежено розмірі, - відсутні.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально - економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відсутні правові підстави для здійснення позивачу перерахунку та обчислення державної (основної) пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення ч. З ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, як норми прямої дії, згідно висновків Конституційного суду України, викладених у Рішенні від 25.04.2019 р. №1-р(ІІ)/2019 у справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19), зважаючи на неконституційність раніше діючого обмеження, визначеного словосполученням «дійсної строкової», яке визнано неконституційним та втратило чинність з 25.04.2019 року, тобто виключно з редакції ч. З ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з подальшим перерахунком пенсії в разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати з 1 січня кожного відповідного року з урахуванням мого бажання щодо обчислення моєї державної (основної) пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення ч. З ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ, як норми прямої дії, а не відповідно до інших норм цього Закону, а також проводити відповідні виплати.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не обгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними та скасування протоколів (розпоряджень), зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.