Справа № 580/247/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року справа № 580/247/20
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
20.01.2020 до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області через грубе порушення ст.ст. 22, 56 та 64 Конституції України, рішень Конституційного Суду України, під час перерахунку у 2018 році позивачу довічної пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити новий перерахунок пенсії у розмірі 86% грошового забезпечення з урахуванням ст.63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

- перераховану недоплату до пенсії виплатити за період з 01.01.2018 без будь-яких обмежень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 1990 року отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. З 01.01.2003 пенсію перераховано із застосуванням 86 % грошового забезпечення. Після перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018р., основний розмір пенсії був зменшений відповідачем з 86% грошового забезпечення до 70%. В січні 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2018р. із розрахунку 90 % грошового забезпечення, однак, відповідач листом №36/П-10 від 14.01.2020 відмовив позивачу у здійсненні такого перерахунку. Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку його пенсії з 01.01.2018 виходячи з 70% грошового забезпечення.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 07.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28.02.2020 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що позивачу призначено пенсію за вислугу років у розмірі 86 % грошового забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб.

На виконання вимог статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018; пенсію обчислено у розмірі 70 % грошового забезпечення. Відповідно до ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (в редакції, що діяла на час настання права на перерахунок пенсії позивачеві), зі змінами, внесеними Законом України від 27.03.2014 №1166-VII Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні (набрав чинності 01.04.2014) максимальний розмір пенсії змінено до 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Таким чином, з 01.01.2018 пенсію позивача обчислено у розмірі 70% грошового забезпечення за відповідною посадою.

Відповідач стверджує, що його дії щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 є правомірними, такий перерахунок здійснений на підставі норм чинного законодавства України.

Вивчивши доводи позивача та відповідача, викладені у позовній заяві та відзиві на позовну заяву, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

Відповідно до посвідчення Серія Р №164284 від 03.12.1990 позивачу призначена пенсія за вислугу років з 19.07.1990.

Нині позивач перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Розмір пенсії позивача з дати призначення 19.07.1990 становив 71%, з 01.01.1992 75%, з 01.01.1996 85%, з 01.01.2003 86% грошового забезпечення (за 32 роки вислуги).

Відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, на підставі довідки від 21.03.2018 №ФР51469, виданої Черкаським обласним військовим комісаріатом, 13 квітня 2018 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, пенсію обчислено у розмірі 70% грошового забезпечення за відповідною посадою.

08.01.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою, в якій просив перерахувати пенсію виходячи із 90% грошового забезпечення.

Листом відповідача від 14.01.2020 №36/П-10 позивача повідомлено про відсутність законодавчих підстав для обчислення пенсії з 01.01.2018 ні у розмірі 90%, ні 86% оновленого грошового забезпечення.

Вважаючи протиправними дії відповідача під час перерахунку пенсії щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років з 86% на 70% сум грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон №2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

У дану статтю Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 №3668-VI були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні №1166-VІІ від 27.03.2014 також внесені зміни до ст.13 Закону № 2262-XII та змінено до 70% максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії позивача, однак, розмір перерахованої пенсії визначив з 70 % грошового забезпечення, незважаючи на те, що її розмір обчислювався з 86% грошового забезпечення.

Суд наголошує, що внесені Законом №1166-VII зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Приписами частини першої ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом закон зворотної сили не має, а тому норми частини другої ст.13 Закону №2262-ХІІ поширюється на відносини, які виникли після набуття чинності.

Таким чином, відповідачем не доведено підстави визначення розміру пенсії 70% від грошового забезпечення.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні №1166-VІІ від 27.03.2014 зміни до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнала.

При перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону №2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі №240/5401/18.

З огляду на суб`єктний склад спірних правовідносин, зміст позовних вимог та підстави позову, а також правове регулювання спірних відносин, є достатні підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам, викладеним у рішенні Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №240/5401/18.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Згідно із п. 21 ст. 4 КАС України типові адміністративні справи адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявленого аналогічні вимоги.

Таким чином, враховуючи предмет спору у цій справі та предмет спору у справі, яку розглянуто Верховним Судом як зразкову, суд дійшов висновку про те, що вказана справа є типовою справою по відношенню до справи №240/5401/18.

Отже, правові висновки Верховного Суду, які зроблені під час розгляду справи №240/5401/18, підлягають врахуванню під час розгляду цієї справи.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Слід також зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років до 70% сум грошового забезпечення під час проведення перерахунку пенсії не відповідає нормам чинного законодавства.

В адміністративному позові позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача через грубе порушення ст.ст. 22, 56 та 64 Конституції України, рішень Конституційного Суду України, під час перерахунку у 2018 році позивачу довічної пенсії.

Вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та законних інтересів фізичної чи юридичної особи.

Водночас, вище судом встановлено, що у квітні 2018 року відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача зі зменшенням розміру пенсії з 86% до 70% сум грошового забезпечення.

Враховуючи викладене, належним способом захисту порушеного права позивача суд вважає визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 86% до 70% сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії з 01.01.2018.

Щодо позовних вимог про виплату перерахованої недоплати до пенсії за період з 01.01.2018 без будь-яких обмежень, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Враховуючи положення ст. 5 КАС України, суд вважає, що позовні вимоги про виплату позивачу з 01.01.2018 перерахованої недоплати до пенсії без будь-яких обмежень є передчасними, оскільки станом на момент вирішення спору у суді права позивача в цій частині не порушено, а його захист в контексті спірних правовідносин підлягатиме судовому захисту лише після виконання рішення суду у даній справі.

Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 86% до 70% сум грошового забезпечення під час перерахунку пенсії з 01.01.2018.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018, відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя О.А. Рідзель