Справа № 755/13440/19
Суддя: Яровенко Н. О.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Красника С.М.,

перекладача Мохаммад Наім ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за адміністративним позовом громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.07.2019 року, -

установив:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ПН ЦМУ № 004773 від 31.07.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності. В обґрунтування послався на те, що позивач є громадянином Ісламської Республіки Афганістан, та має цілком обґрунтовані побоювання стати жертвою переслідування у країні походження, а прибула в Україні в пошуках захисту. 29 липня 2019 Позивач звернувся до відповідача із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Працівниками Управління з питань захисту та соціальної інтеграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київської області повідомили, шо не можуть прийняти заяву позивача за відсутності протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 203 КУпАП. Позивачу пояснили, що вищезазначений протокол необхідно отримати за адресою м. Київ, вул. Петропавлівська, 11. Звернувшись за даною адресою 31 липня 2019 року, працівники Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії після оформлення невідомих документів на руки позивачці нічого не видали. 09 серпня 2019 року позивач повторно звернувся до Управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії і йому стало відомо, що 31 серпня 2019 року відносно позивача було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення, а також протокол про адміністративне правопорушення за ст. 203 КУпАП. Оскаржувану постанову вважає незаконною, оскільки відповідач не врахував того, що він має намір отримати притулок чи бути визнаним біженцем, добровільно звернулась до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області та перебуває у скрутному матеріальному становищі.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали викладені у позовній заяві обставини, позовні вимоги, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суду невідомі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та витребувано у відповідача матеріали справи про адміністративне правопорушення, включаючи постанову про накладення адміністративного стягнення на громадянина Ісламської Республіки ОСОБА_1 від 31.07.2019, які мають бути подані до суду у строк до 23 жовтня 2019 року.

21 січня 2020 року представником відповідача було подано заяву про долучення копії матеріалів справи відносно громадянина Ісламської Республіки ОСОБА_1 .

Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов до наступного висновку.

Як убачається з пояснень та матеріалів справи, 31 липня 2019 року головним спеціалістом відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області Пясковською О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР ЦМУ 004773, де зазначено, що 31 липня 2019 року о 15-00 годині за адресою: м. Київ, вулиця Петропавлівська, 11, виявлено, що громадянин Афганістану ОСОБА_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні, а саме: проживав без документів на право проживання в Україні, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 203 КУпАП.

31 липня 2019 року т.в.о. начальника Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області Пустовітом О.О. винесено постанову серії ПН ЦМУ 004773, згідно якої громадянин Афганістану ОСОБА_1 порушила ст. 4 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100,00 грн.

31 липня 2019 року головним спеціалістом відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України в м. Києві та Київській області Пясковською О.В. винесено рішення, яким вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина Афганістану ОСОБА_1 , зобов`язано його покинути територію України у термін до 11 серпня 2019 року та заборонити в`їзд на територію України строком на три роки до 31 липня 2022 року

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є громадянином Ісламської республіки Афганістан та потрапив в Україну у 2019 році поза пунктом пропуску.

31 липня 2019 року на позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР ЦМУ № 004773 та постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

З витребуваної копії матеріалів вбачається, що будь-яких заяв позивачем про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області не було подано.

На спростування даної обставини ні позивачем, ні його представником належних та допустимих доказів не було подано.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, яких визнано біженцями в Україні або яким надано притулок в Україні, вважаються такими, які постійно проживають на території України з моменту визнання біженцем в Україні або надання притулку в Україні. Постійне проживання на території України біженців підтверджується посвідченням біженця.

Іноземці та особи без громадянства, яких визнано особами, що потребують додаткового захисту, або яким надано тимчасовий захист в Україні, вважаються такими, які на законних підставах тимчасово проживають на території України на період дії обставин, за наявності яких додатковий чи тимчасовий захист було надано. Тимчасове проживання на території України таких іноземців та осіб без громадянства підтверджується посвідченням особи, яка потребує додаткового захисту в Україні, або посвідченням особи, якій надано тимчасовий захист в Україні.

Статтею 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України.

Згідно ст. 16 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземцю або особі без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, може бути продовжено строк перебування (за наявності законних підстав).

Документи про продовження строку перебування в Україні оформляються на підставі письмових звернень іноземця або особи без громадянства та приймаючої сторони, які подаються не пізніш як за три робочих дні до закінчення встановленого строку їх перебування на території України.

Встановлено, що позивач проживає на території України з 2019 року без будь-яких дозвільних документів. Статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, на момент винесення оскаржуваної постанови, не набув.

Статтею 203 КУпАП визначено, що порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті.

Як встановлено в суді, позивач прибув та перебуває на території України без дозвільних документів, на час винесення оскаржуваної постанови, та час розгляду даної справи в суді статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не мав та не має.

Враховуючи вимоги діючого законодавства України суд дійшов висновку, що постанова є законною, підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у місті Києві та Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 31.07.2019 року - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 13 лютого 2020 року.

Суддя Н.О. Яровенко