Справа № 280/644/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 березня 2020 року Справа № 280/644/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач), підписаний представником - адвокатом Гришиним Романом Валентиновичем (далі - представник), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому представник позивача просить суд:

- зобов`язати відповідача виконувати на загальних підставах індексацію та перерахунок пенсії за віком позивачу як непрацюючому, починаючи з 04.03.2019 року пожиттєво з врахуванням в страховий стаж часу навчання за денною формою у Запорізькому машинобудівному інституті ім. В.Я. Чубаря з 01.02.1962 року по 03.09.1963 року та у Харківському політехнічному інституті ім. В.І. Леніна з 10.09.1963 року по 31.12.1965 року згідно з даними, які зазначено в трудовій книжці та в дипломі про вищу освіту;

- зобов`язати відповідача виплатити доплату до нового розміру пенсії за віком позивачу, починаючи з 04.03.2019 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивачем надано до пенсійного органу пакет документів, зокрема, оригінал трудової книжки та довідки про навчання, проте відповідачем періоди навчання за денною формою у Запорізькому машинобудівному інституті ім. В.Я. Чубаря з 01.02.1962 по 03.09.1963 та у Харківському політехнічному інституті ім. В.І. Леніна з 10.09.1963 по 31.12.1965 не були враховані до страхового стажу позивача. Просить суд зобов`язати відповідача зарахувати спірні періоди до його страхового стажу.

Ухвалою суду від 03.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/644/20.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 20.02.2020 надавши до суду відзив на позовну заяву (вх.№8142), в якому зазначає, що позивач копії документів про навчання до заяви від 04.03.2019 не надавав. Копію диплому про навчання в Харківському політехнічному інституті ім. В.І. Леніна позивач додатково надав до відповідача 03.06.2019, про що свідчить запис в розписці - повідомленні до заяви від 04.03.2019. В той час позивач не перебував на обліку у відповідача та пенсію не отримував, тому цей документ не було враховано в роботі. В подальшому було встановлено, що записи в трудовій книжці позивача за період навчання в Запорізькому машинобудівному інституті ім. В.Я. Чубаря з 01.09.1960 по 03.09.1963 не відповідають вимогам Інструкції, а саме без посилання на номер і дату документу на підставі якого було внесено відповідний запис. Запис про навчання в Харківському політехнічному інституті ім. В.І. Леніна внесено без дати документу (диплому), на підставі якого його зроблено. Так, оскільки записи про навчання в трудовій книжці зроблено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, відповідачем при призначенні пенсії позивачу цей період не було враховано до загального стажу. З огляду на зазначене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , громадянин України, 1942 року народження, з 1998 року постійно проживає у Німеччині, де взятий на постійний консульський облік Генеральним консульством України у м. Мюнхен.

04 березня 2019 року ОСОБА_1 особисто звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про призначення пенсії за віком. Разом із заявою позивачем було долучено довідку про присвоєння ІПН, паспорт громадянина України для виїзду за кордон (дата видачі 10.03.2015 та дата закінчення 10.03.2025), оригінал та копію трудової книжки, довідку про заробітну плату, довідку про зміну назви організації.

У заяві позивач зокрема зазначив місце реєстрації: АДРЕСА_1 , та місце проживання: АДРЕСА_2 .

11.03.2019 року рішенням комісії № 26/648/05 Позивачу відмовлено у призначені пенсії. В обґрунтування відмови зазначено, що у ОСОБА_1 відсутні документи, які засвідчують місце проживання (реєстрації) в Україні, передбачені чинним законодавством.

Позивач не погодившись з відмовою органу Пенсійного фонду України у призначенні виплати пенсії за віком, звернувся до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08.05.2019 по справі № 280/1239/19 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі та:

- визнано протиправним та скасовано рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя про відмову у призначенні пенсії № 26/648/05 від 11.03.2019 року.

- визнано протиправною бездіяльність Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо не призначення пенсії ОСОБА_1 .

- зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя розглянути заяву ОСОБА_1 для призначення пенсії з урахуванням правової оцінки наданої у цьому позові.

- стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

08.08.2019 відповідач, на виконання рішення суду повторно розглянувши заяву позивача, своїм рішенням № 36 призначив позивачу пенсію за віком, починаючи з 04.03.2019 в мінімальному розмірі.

25.10.2019 відповідач перерахував пенсію з урахуванням довідки про заробітну плату та в листопаді 2019 виплатив позивачу пенсію в новому розмірі з доплатою за період з 04.03.2019 по 31.10.2019, про що повідомив позивача листом.

З рішення відповідача №36 вбачається, що зазначений перерахунок пенсії був здійснений без врахування в страховому стажі часу навчання позивача у вищих навчальних закладах за денною формою.

У зв`язку з наведеним, 18.11.2019 позивач звернувся до першого заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з проханням виправити помилку в розрахунку страхового стажу та перерахувати пенсію, починаючи з дня її призначення 04.03.2019. В цьому зверненні позивач обґрунтував своє прохання трьома документами, наданими раніше відповідачу, а саме: 1) трудова книжка з записами про начало та кінець навчання за денною формою в Запорізькому машинобудівному інституті ім. В. Я. Чубаря та в Харківському політехнічному інституті ім. В. І. Леніна; 2) нотаріально завірена копія диплома про вищу освіту4 3) оригінал диплома про вищу освіту.

У грудні 2019 року позивач отримав відповідь на вказане звернення у вигляді листа від заступника начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 17.12.2019 з відмовою врахувати в страховий стаж час навчання у ВНЗ.

Відмова у врахуванні відповідних записів в трудовій книжці обґрунтована в листі наступним чином: «Записи в трудовій книжці за період навчання в Запорізькому машинобудівному інституті ім. В. Я. Чубаря (далі - Інститут) з 01.09.1960 по 03.09.1963 не відповідають вимогам Інструкції, а саме, без посилання на номер і дату документу, на підставі якого було внесено відповідний запис, а період навчання в Харківському політехнічному інституті ім. В. І. Леніна - без зазначення дати документу (диплому).» Про надання Відповідачу нотаріально завіреної копії диплома у відповіді не згадується, цей документ повністю проігноровано.

Відмова врахувати оригінал диплому обґрунтована в листі наступним чином: «Зарахувати вищезгаданий період Вашого навчання згідно з наданим 23.10.2019 року дипломом не можливо, з причини того, що подальше проведення перерахунків Вашої пенсії не передбачено результативною частиною Рішення суду.» (рішення суду у справі №280/1239/19).

Позивач, не погодившись з такими діями відповідача, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами п. 6 ч. 1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені, зокрема, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно ч. 5 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Частиною 2 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній». Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).

Постановою Держкомтруда СРСР від 20.06.1974 №162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, згідно п. 1.1 якої, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Відповідно до п. 1.1 «Загальні положення» Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, довідки Запорізького машинобудівного інституту від 17.03.1970, витягу з трудової книжки ОСОБА_1 та копії диплому №988402 від 18.03.1967, позивач:

- з 02.09.1961 по 03.09.1963 навчався на денному відділенні в Запорізькому машинобудівному інституті ім. В.Я. Чубаря. Відрахований 03.09.1963 у зв`язку з переходом в Харківський політехнічний інститут ім. В.І. Леніна. Підстава: особиста справа студента ОСОБА_1 : наказ № 351 від 2/ІХ-61г, наказ від 161 від 3/ІХ-63г.

- з 10.09.1963 по 31.12.1965 був студентом денного відділення факультету автоматики та приладобудування Харківського політехнічного інституту ім. В.І. Леніна (запис № 6 у трудовій книжці).

Відповідно до пункту «д» статті 56 Закону №1788-XII, в стаж роботи, яка дає право на пенсію, зараховується період навчання у вищих та середніх навчальних закладах, в училищах та на курсах по підготовці кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.

Пунктом 8 Порядку № 637 від 12.08.1993 зазначено, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Беручи до уваги викладене та те, що трудовою книжкою позивача, довідкою Запорізького машинобудівного інституту від 17.03.1970 та дипломами підтверджено навчання з 01.09.1960 по 03.09.1963 в Запорізькому машинобудівному інституті ім. В.Я. Чубаря та з 10.09.1963 по 31.12.1965 в Харківському політехнічному інституті ім. В.І. Леніна, відсутність в трудовій книжці виправлень, підтирань записів, суд вважає помилковими висновки відповідача про відмову у зарахуванні вказаних періодів до страхового стажу ОСОБА_1 .

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів навчання відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем.

Суд також не погоджується з твердженням відповідача про те, що пенсія позивача не підлягає подальшим перерахункам на тій підставі, що це «не передбачено результативною частиною рішення суду». Так, ст. 42 «Індексація та перерахунок пенсії» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не містить жодних виключень та посилань на рішення судів, а тому поширюється на всіх пенсіонерів.

Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2018 у справі №127/9055/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, відповідач безпідставно не врахував до загального стажу роботи позивача увесь період його навчання у вищих навчальних закладах.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, п. 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Суд звертає увагу позивача та його представника на те, що судовому захисту підлягають порушені права і свободи, а відтак прийняти рішення «пожиттєво» є неможливим.

Аналізуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що порушене право позивача має бути відновленим шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити індексацію та перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 04.03.2019 з врахуванням в страховий стаж часу навчання за денною формою у Запорізькому машинобудівному інституті ім. В.Я. Чубаря з 01.02.1962 по 03.09.1963 та у Харківському політехнічному інституті ім. В.І. Леніна з 10.09.1963 по 31.12.1965 згідно з даними, які зазначено в трудовій книжці та в дипломі про вищу освіту, та виплатити доплату до нового розміру пенсії за віком позивачу, починаючи з 04.03.2019.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду сплачено 840,80 грн., відтак стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області підлягає частина суми сплаченого судового збору в розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158-Б; ) про зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити індексацію та перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 04.03.2019 з врахуванням в страховий стаж часу навчання за денною формою у Запорізькому машинобудівному інституті ім. В.Я. Чубаря з 01.02.1962 по 03.09.1963 та у Харківському політехнічному інституті ім. В.І. Леніна з 10.09.1963 по 31.12.1965 згідно з даними, які зазначено в трудовій книжці та в дипломі про вищу освіту, та виплатити доплату до нового розміру пенсії за віком позивачу, починаючи з 04.03.2019.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на оплату судового збору в сумі 420 (чотириста двадцять гривень) 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 03.03.2020.

Суддя М.С. Лазаренко