Справа № 580/3843/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3843/19 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача в частині затвердження та використання висновку суб`єкта оціночної діяльності ПП «Оцінка-експо» в м. Черкаси від 24.05.2017 про вартість описаного та арештованого майна транспортного засобу «Nissan X-Trail 2.0» д.н. НОМЕР_1 , 2010 року випуску;

- зобов`язати відповідача призначити оцінку транспортного засобу Nissan X-Trail 2.0» д.н. НОМЕР_1 , 2010 року випуску, проведення якої доручити іншому суб`єкту оціночної діяльності.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року вказаний адміністративний позов залишено без руху у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

26 грудня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про поновлення строку, обґрунтовану тим, що отримавши висновок суб`єкта оціночної діяльності ПП «Оцінка-експо» в м. Черкаси від 24.05.2017, позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси зі скаргою, однак ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.07.2019 у справі №712/8126/17 закрито провадження в цивільній справі та роз`яснено позивачеві право звернення з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач змушений був повторно звернутися вже до Черкаського окружного адміністративного суду, а тому просить суд вважати причини пропуску, встановлені частиною другою статті 123 Кодексу адміністративного суду України, строку до адміністративного суду поважними.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернено позивачеві разом із усіма доданими до неї матеріалами.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року та передати справу до Черкаського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що надмірний формалізм при вирішенні справи для прийняття позовної заяви є порушенням права на справедливий розгляд.

На думку апелянта, оскільки строк звернення до суду з даним позовом минув ще у 2017 році, однак враховуючи, що позивач звернувся до суду загальної юрисдикції і суди протягом двох років розглядали вказану справу, тому повернення даного адміністративного позову унеможливлює позивача на доступ до правосуддя.

Згідно частини другої ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції на час подання апеляційної скарги) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки про ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.07.2019 у справі №712/8126/17 позивачу стало відомо ще у липні 2019 року, однак до Черкаського окружного адміністративного суду з даним позовом позивач звернувся лише 03.12.2019, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду, тому вказані позивачем підстави не є доказом поважності причин пропуску десятиденного строку звернення до суду, тому слід повернути даний позов.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Частиною третьої цієї ж статті обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами частини першої статті 181 КАС України (у редакції, чинній на час подачі вказаної скарги) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У відповідності до частини другої вказаної статті позовну заяву може бути подано до суду:

1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частини першої та другої статті 287 КАС України (у редакції, на час звернення до суду з даним позовом) учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

За правилами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

У силу вимог частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що приписами чинного законодавства визначено спеціальний десятиденний строк звернення до суду, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Тобто, дотримання строків на подання позовної заяви є однією з умов дисциплінування учасників судового процесу. У випадку ж пропуску строку, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду із позовом визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Отже, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами передбачено законом, з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 28.02.2020 у справі №120/1560/19-а.

Як свідчать матеріали справи, 30 червня 2017 року позивач звернувся зі скаргою на дії Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якій просив зупинити передачу транспортного засобу на реалізацію, визнати неправомірними дії Центрального відділу ДВС в частині затвердження та використання висновку суб`єкта оціночної діяльності та зобов`язати Центральний відділ ДВС призначити нову оцінку транспортного засобу, яку доручити іншому суб`єкту оціночної діяльності.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2017 року та ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 10 жовтня 2017 року у справі №712/8126/17 скаргу ОСОБА_1 на дії Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - задоволено.

Однак, постановою Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №712/8126/17 ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 10 жовтня 2017 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд до суду першої інстанції, Велика Палата Верховного Суду виходила з того, що наявність у зведеному виконавчому провадженні судових рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, чи рішень інших (не судових) органів, якщо ці рішення підлягають примусовому виконанню, є підставою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність відділу ДВС у порядку адміністративного судочинства.

Проте, суди попередніх інстанцій не визначилися із характером спірних правовідносин, не дослідили зведене виконавче провадження, та не перевірили дотримання при розгляді скарги позивача правил предметної юрисдикції.

Як наслідок, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.07.2019 у справі №712/8126/17 закрито провадження в цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та роз`яснено позивачеві право звернення з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Таким чином, після винесення вказаної ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.07.2019 у справі №712/8126/17 позивач не був позбавлений можливості звернутись до адміністративного суду з відповідним позовом.

При цьому, вказана ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.07.2019 у справі №712/8126/17 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 31 липня 2019 року.

Отже, позивач, знаючи, що даний спір підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, не вжив достатній дій щодо звернення до суду у встановлений законом строк, а звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду лише 03 грудня 2019 року, тобто через 4 місяці.

Подана позивачем заява про поновлення строків від 26.12.2019 обґрунтована лише тим, що оскільки скарга ОСОБА_1 на дії Центрального відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебувала тривалий час на розгляді у Соснівському районному суді Черкаської області, Апеляційному суді Черкаської області, Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних та кримінальних справ, та у Великій Палаті Верховного Суду, тому строк звернення до суду, встановлений чинним законодавством, було пропущено ще у 2017 році.

Однак, вказані позивачем підстави не є доказом поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Так, після отримання ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.07.2019 у справі №712/8126/17 позивач повинен був невідкладно звернутися з відповідною позовною заявою до Черкаського окружного адміністративного суду, оскільки подання позовної заяви (скарги) до суду з порушенням правил юрисдикції не перериває перебіг строку звернення до суду.

У той же час, позивачем не зазначено та необґрунтовано причини щодо неможливості звернення із даним позовом у період з 01 серпня 2019 року по 02 грудня 2019 року.

Крім того, позивачем не надано доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних причин неможливості позивачем реалізувати своє право на звернення до суду за захистом своїх прав, та інтересів у вказаний період.

Тобто, ОСОБА_1 не вжив достатній дій щодо невідкладного звернення до суду у встановлений законом строк з даною позовною заявою.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №1340/4996/18.

З огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування цієї Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, пункт 33).

Тому, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з даними позовними вимогами та будь-яких інших обґрунтувань обставин та належних доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, окрім перегляду скарги позивача в межах цивільної справи за №712/8126/17, позивачем не наведено та не доведено, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду з даним позовом та про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до вимог частини другої статті 123 КАС України.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 294, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук