Справа № 156/785/19
Суддя: Нєвєров І. М.
Дата ухвалення: 2020-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №156/785/19
Номер провадження 2-а/156/2/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Нєвєрова І. М..

за участю секретаря судових засідань Салатюк Г. В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 156/785/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Адміністративний позов мотивує тим, що 29 липня 2019 року інспектором СРПП № 1 старшим лейтенантом поліції Якимчуком Юрієм Юрійовичем та начальником СРПП № 1 Іваничівським (прізвище якого неможливої прочитати у постанові) було винесено три постанови про накладення адміністративного; стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі:

серії ДПО18 № 316731, згідно якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.;

серії ДПО18 № 316783, згідно якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 6 ст. 121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.;

серії ДПО18 № 316784, згідно якої його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Зазначені постанови винесено безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до зазначених норм законодавства адміністративна відповідальність настає лише за наявності вини особи. Його вина щодо вчинення даного правопорушення не є доведеною. Так, Правил дорожнього руху України він абсолютно не порушував. Дійсно, 29 липня 2019 року близько 17 години 25 хвилин він прямував пішки з вокзалу, що в смт. Іваничі в сторону центру селища. По вулиці Грушевського поруч із відділенням пошти побачив мотоцикл, який придбав його батько, зрозумів, що десь поруч він є і вирішив його зачекати. В той час до нього підійшов знайомий, почали спілкуватися. Повз них проїхав автомобіль поліції, через хвилину він повернувся і під`їхав до них. Поліцейський відразу звернувся до нього, оскільки він присів на мотоцикл чекаючи батька і сказав надати документи на технічний засіб. Пояснень про те, що даним транспортом не користувався, а чекає на батька, слухати не став, склав постанови , згідно яких він їхав без мотошолома, посвідчення водія і на незареєстрованому транспортному засобі. На прохання надати підтвердження того, що саме він рухався на даному транспортному засобі, йому було відмовлено.

Просить постанови по справі про адміністративне правопорушення скасувати, а справу відносно нього закрити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника ОСОБА_2 надійшло клопотання про проведення судового засідання у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Віздив на позовну заяву та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 29 липня 2019 року інспектором СРПП № 1 старшим лейтенантом поліції Якимчуком Юрієм Юрійовичем було винесено постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі:

серії ДПО18 № 316731, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.;

серії ДПО18 № 316783, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 6 ст. 121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.;

серії ДПО18 № 316784, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( ст. 10 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку. Разом з тим, вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення; також вказані докази не представлені Відповідачем під час судового розгляду.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року, «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Посилання на будь-який із доказів, які передбачені ст. 251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст.121, ч. 6 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягають скасуванню.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП , ст. ст. 19, 205, 241-246, 286 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанови: серії ДПО18 № 316731, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст. 121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн.;

серії ДПО18 № 316783, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 6 ст. 121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.;

серії ДПО18 № 316784, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати, а справи закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішенням може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя І. М. Нєвєров