Справа № 460/2584/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/2584/19 пров. № 857/13752/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Запотічного І.І.,

суддів - Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року ( суддя Махаринець Д.Є.) у справі № 460/2584/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Рівненської області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Прокуратури Рівненської області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області в якому просить суд визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Рівненській області та Прокуратури Рівненської області, яка виразилась в не забезпечені швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження №0000142 від 16.05.2018 з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності та неприйняття законного процесуального рішення у розумні строки - протиправною; визнати бездіяльність прокуратури Рівненської області, яка виразилась у несвоєчасному розгляді та наданні відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 04.01.2019 - протиправною; стягнути з прокуратури Рівненської області та Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_1 солідарно 200000,00 грн. завданої моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що за її заявою 16.05.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 внесено відомості за фактом вчинення службовими особами ПП "Новий рівень" завідомо неправдивих відомостей у офіційні документи за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. На порушення вимог КПК України у даному кримінальному провадженні 26.07.2018, 31.08.2018 та 29.12.2018 слідчим Радивилівського відділу ВП Дубенського відділу ГУНП України в Рівненській області виносились постанови про закриття кримінального провадження. Вказані постанови ухвалами слідчого судді Радивилівського районного суду від 10.08.2018, 22.11.2018 та 11.02.2019 скасовані, як незаконні, такі що прийняті передчасно, без повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи. Таким чином, незаконні дії в частині неповного та необ`єктивного досудового розслідування призвели до прийняття незаконних та необґрунтованих рішень про закриття кримінального провадження. Крім того, у подальшому 17.05.2019 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 219 КПК України. Вважає, що винесення слідчим незаконних постанов та скасування останніх протягом тривалого часу, сприяло пропущенню строків досудового розслідування та закриттю справи на підставі ст. 284 КПК України. Зазначає, що бездіяльність органу досудового розслідування при розслідуванні кримінального провадження №000142 призвела до не встановлення осіб винних у вчинені злочину. Таким чином, закриття кримінального провадження внаслідок закінчення строків досудового розслідування стало можливим внаслідок, протиправної бездіяльності прокурорів прокуратури Рівненської області, які здійснювали процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні та не забезпечили повного, неупередженого та об`єктивного розслідування і прийняття законного процесуального рішення у розумний строк.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 року відмовлено у відкритті провадження у адміністративній справі.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, у якій, з посиланням на порушення судом, при її прийнятті, норм процесуального права, просить скасувати її та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не враховано того, що до предмету позову входить визнання протиправною бездіяльності прокуратури Рівненської області, яка виразилась у несвоєчасному розгляді та наданні відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 04.01.2019 року. Вказує, що в даному випадку норми ст.ст. 303-307 КПК України не підлягають до застосування, оскільки досудове розслідування в межах кримінального провадження завершено.

Сторони будучи повідомленими про час та місце розгляду справи явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили,що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами п.2 ч.2 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Як вірно зазначено судом першої інстанцї, під час визначення предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувшись до суду з вказаним позовом, просить визнати протиправною бездіяльність відповідачів, яка виразилась в не забезпечені швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження №0000142 від 16.05.2018 з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності та неприйняття законного процесуального рішення у розумні строки. Крім цього просить визнати протиправною бездіяльність прокуратури Рівненської області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 04.01.2019 року та стягнути в її користь з відповідачів, завдану на її думку, моральну шкоду.

Відповідно до ст.2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 4 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Статтями 303-307 КПК України встановлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

Судом першої інстанції вірно вказано, що в пункті 4.2 рішення Конституційного Суду України № 6-рп/2001 від 23 травня 2001 року зазначено, що кримінальне судочинство - це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод і законних інтересів. Захист прав і свобод людини не можуть бути надійним без надання їй можливості при розслідуванні кримінальної справи оскаржити до суду окремі процесуальні акти, дії чи бездіяльність органів дізнання, попереднього слідства і прокуратури. Але таке оскарження може здійснюватись у порядку, встановленому КПК України, оскільки діяльність посадових осіб, як і діяльність суду, має свої особливості, не належить до сфери управлінської і не може бути предметом оскарження в іншому порядку.

Відтак, органи досудового розслідування під час перевірки заяви про злочин та її вирішення, здійснення заходів під час досудового розслідування в кримінальних провадження виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції.

При цьому, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина перша статті 1 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 36 КПК України визначено, що нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування здійснюється прокурором у формі процесуального керівництва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 306 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що спірні правовідносини сторін виникли безпосередньо у зв`язку з оскарженням позивачем бездіяльності відповідачів при досудовому розслідуванні кримінального провадження №0000142, яка призвела на думку позивача до не встановлення осіб винних у вчиненні злочину.

Судом першої інстанції вірно вказано, що враховуючи характер правовідносин, вимоги позивача не належать до юрисдикції адміністративного суду, оскільки не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а пов`язані із оскарженням поведінки відповідача під час досудового розслідування кримінального провадження №0000142. Перевірка таких порушень може бути здійснена лише у порядку, встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України, адже процесуальна діяльність посадових осіб правоохоронних органів має свої особливості та не віднесена до сфери управлінської діяльності.

Посилання апелянта на те, що вимога щодо ненадання відповіді на скаргу ОСОБА_1 від 04.01.2019 року повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства є безпідставною, оскільки в позовній заяві позивач сам зазначає, що ухвалою Рівненського міського суду у справі № 569/1127/19 від 02.04.2019 року прокуратуру Рівненської області зобовязано надати відповідь на скаргу від 04.01.2019 року і такі процесуальні дії вчинені за правилами визначеними КПК України.

Крім цього колегія суддів апеляційного суду враховуючи, що дві попередні вимоги слід розглядати за правилами визначеними КПК України, враховуючи норми ч.5 ст.21 КАС України вважає, що вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З врахуванням наведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції підставно відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 460/2584/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 10.03.2020