Справа № 826/19902/16
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК-ТРАНС", Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК-ТРАНС" до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛК-Транс» (надалі за текстом - «ТОВ «ЛК-Транс») звернулось до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення № від 25.11.2016 р., яким позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1 483 333 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з ТОВ «Опт Торг Спешл» та ТОВ «Тревіс Груп» суперечать дійсним обставинам та спростовуються первинними документами.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано спірне податкове повідомлення-рішення в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за червень 2016 р. на 854 166 грн. 33 коп. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у задоволенні позову і ухвалити постанову про задоволення позову.

Зокрема, скаржник посилається на наявність усіх необхідних первинних документів для формування податкового кредиту по операціям з надання консультаційних послуг.

Вказуючи на допущені, на думку Головного управління ДФС у м. Києві, судом порушення норм чинного матеріального та процесуального законодавства, що призвело до постановлення неправильного судового рішення, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЛК-Транс».

Так, відповідач стверджує про відсутність у контрагентів позивача необхідних трудових ресурсів для виконання будівельно-монтажних робіт.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 26.10.2016 р. по 03.11.2016 р. посадовцями Головного управління ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЛК-Транс» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Опт Торг Спешл» за травень 2016 р. та ТОВ «Тревіс Груп» за травень, червень 2016 р.

Результати перевірки оформлено актом № 275/26-15-14-04-03/37470510 від 10.11.2016р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 185, 198, 200 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») внаслідок чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 1 483 333 грн.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

Відповідно до договору про надання послуг з ремонту приміщень № 16/05/16 від 16.05,2016 р., актів приймання виконаних будівельних робіт та податкових накладних ТОВ «Опт Торг Спешл» виконало для позивача роботи на суму 1 625 000 грн., у тому числі 270 833 грн. 33 коп. ПДВ.

Згідно договорів № 25/04/16 від 25.04.2016 р. та № 20/04/16 від 20.04.2016 р. ТОВ «Опт Торг Спешл» надало ТОВ «ЛК-Транс» послуги з консультування з питань комерційної діяльності та послуги з дослідження кон`юнктури ринку на загальну суму 2 075 000 грн., у тому числі 345 833 грн. ПДВ.

Відповідно до договорів № 01/04/16-01 від 01.04.2016 р. та № 01/04/16-02 від 01.04.2016 р. ТОВ «Тревіс-груп» виконало роботи з ремонту приміщень на суму 3 500 000 грн., у тому числі 583 333 грн. 33 коп. ПДВ.

Згідно договорів № 30/05/16 від 30.05.2016 р. та № 01/06/16 від 01.06.2016 р. ТОВ «Тревіс-груп» надало позивачеві послуги з консультування з питань комерційної діяльності та послуги з дослідження кон`юнктури ринку на загальну суму 1 700 000 грн., у тому числі 283 333 грн. ПДВ.

Розрахунки позивач здійснив шляхом безготівкового перерахунку коштів, а сплачений у складі вартості робіт та послуг ПДВ включив до складу податкового кредиту.

Разом з тим, ані ТОВ «Опт Торг Спешл», ані ТОВ «Тревіс-груп» не мають достатньої кількості працівників для виконання такого об`єму робіт.

На думку контролюючого органу наведене свідчить про те, що контрагентами позивача оформлювались первинні документи лише з метою створення зовнішніх ознак здійснення господарських операцій.

З урахуванням наведеного Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.11.2016 р., яким позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1 483 333 грн.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

На підтвердження товарності укладених з ТОВ «Опт Торг Спешл» та ТОВ «Тревіс Груп» угод на виконання ремонтних робіт позивачем було надано копії: договорів про надання послуг з ремонту приміщень № 01/04/16 від 01.04.2016 р. та № 06/05/16 від 16.05.2016 р.; кошторисів; актів прийняття виконаних робіт; актів надання послуг; ліцензії виданої ТОВ «Опт Торг Спешл» на право провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності.

Факт проведення розрахунків та видачі податкових накладних сторонами не заперечується і відображений в акті перевірки.

Таким чином, у ТОВ «ЛК-Транс» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування податкового кредиту.

Не може бути підставою для скасування ухваленого у справі судового рішення твердження Головного управління ДФС у м. Києві про відсутність у ТОВ «Опт Торг Спешл» та ТОВ «Тревіс Груп» необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності.

Такий висновок зроблено відповідачем без дослідження первинних документів, виключно на відомостях наявних в його інформаційних базах.

Враховуючи наведене, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про протиправність спірного податкового повідомлення-рішення у зазначеній частині.

Що стосується податкового кредиту сформованого на підставі договорів про надання консультаційних послуг з питань комерційної діяльності та послуг з дослідження кон`юнктури ринку, то у цій частині колегія суддів зазначає, що окрім копій відповідних договорів позивачем не було подано до суду жодних прийнятних та переконливих доказів, які б свідчили що ці договори дійсно виконувались.

Надані під час апеляційного перегляду справи копії документів суд не бере до уваги, оскільки вони не були надані у суді першої інстанції та, відповідно, не були предметом дослідження під час розгляду і вирішення справи.

Крім того, правильність формування платником податків податкового кредиту вимагає наявності зв`язку витрат платника податків на придбання послуг з його господарською діяльністю, що полягає у намірі платника податку отримати користь від придбаних послуг.

Водночас, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б давали підстави вважати, що ці послуги пов`язані з господарською діяльністю позивача та свідчили про наявність причинного зв`язку між їх придбанням та отриманням економічної вигоди від цього придбання.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛК-ТРАНС", Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 10 березня 2020 р.

Головуючий суддя І.О. Лічевецький

суддя М.І. Кобаль

суддя В.П. Мельничук