Справа № 623/666/20
Суддя: Одарюк М. П.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер справи 623/666/20
Номер провадження 2-а/623/17/2020
РІШЕННЯ

іменем України

10 березня 2020 року м. Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в складі:

головуючого судді: Одарюка М.П.,

при секретарі: Костенко В.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області Доманської Альони Юріївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним адміністративним позовом, у якому просив визнати незаконними дії інспектора патрульної поліції у Рівненській області, лейтенанта поліції Доманської А.Ю. стосовно притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП та скасувати постанову серії ЕАК № 2119979 від 17 лютого 2020 року про накладення адміністративного стягнення, провадження у адміністративній справі закрити.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що 17 лютого 2020 року він, керуючи транспортним засобам MITSUBISHI LANCER, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України.

Позивач вважає дії інспектора щодо винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП протиправними, вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а справа - закриттю, з наступних підстав.

Всупереч вимогам ст. 251 КУпАП інспектор Доманська А.Ю. не пред`явила жодного доказу порушення правил дорожнього руху позивачем. Свідків поліцейський не встановив, пояснення не були відібрані та взагалі проігноровані. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, поліцейський не дав можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП, у повному обсязі. Крім того, поліцейський проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи, не було надано можливості скористатися послугами адвоката.

В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні адміністративного позову.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзиву, заяв та клопотань до суду не подавала.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою інспектора УПП в Рівненській області лейтенанта поліції Доманської А.Ю. серії ЕАК№ 2119979 від 17.02.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. У постанові вказується, що 17.02.2020 року о 09 год. 45 хв.на а/д м06 Київ - Чоп 311 км, позивач, керуючи автомобілем MITSUBISHI LANCER державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше як на 50 км/год., а саме в населеному пункті Бабин, позначеного дорожніми знаками 5.45,5.46, рухався зі швидкістю 110 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказані у позові твердження позивача.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач перевищив встановлену швидкість руху, то підстави вважати, що позивач порушив вимоги п.12.4. ПДР України відсутні.

При цьому, позивач заперечує щодо порушення ним ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото-, відеофіксації порушення позивачем правил дорожнього руху тощо.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Таким чином, оскаржувана постанова від 17.02.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Згідно ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь -які рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов`язки учасників спірних правовідносин.

Таким чином, обов`язковою ознакою рішень ,дій суб`єкта владних повноважень,які можуть бути оскаржені до суду,є те,що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

В силу ч.1 ст.283 КУпАП про адміністравні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. У свою чергу, особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, наділена правом оскарження зазначеної постанови.

У даному випадку, за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, відповідачем винесено оскаржувану постанову від 17.02.2020 року, якою і притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, а отже , як зазначено вище, не діями, а рішенням (оскаржуваною постановою) відповідача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що інспектор Управління патрульної поліції в Рівненській області Доманська Альона Юріївна наділена повноваженнями вчиняти дії та притягувати винних осіб до адміністративної відповідальності.

Оскільки за наслідками вчинення дій відповідачем прийнята постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, в даному випадку, юридичними наслідками для особи може бути лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того , відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції,які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином відповідач законом наділений повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції.

Відповідно до ч.3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому, належним та достатнім способом захисту прав позивача у даному випадку є скасування постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, про що і прийнято рішення судом.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області Доманської Альони Юріївни про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 125 КУпАП, ст. ст. 6, 8,9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області Доманської Альони Юріївни про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектора Управління патрульної поліції в Рівненській області Доманської Альони Юріївни серії ЕАК № 2119979 від 17.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510 грн..

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

В іншій частині вимог відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду у встановленому порядку протягом десяти днів з дня його складення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М.П.Одарюк