Справа № 160/9538/18
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 березня 2020 року Справа № 160/9538/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якій, з урахуванням уточнення позовних вимог, від 04.11.2019 року, просить суд:

- зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» внести дані до Переліку рахунків (реєстру) як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 980-026-000001627 від 09.11.2015 року банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» на суму 76550,28 грн. (сімдесят шість тисяч п`ятсот п`ятдесят гривен 28 коп.) для внесення даних про неї до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Ухвалою суду 18.12.2018 року (суддя Горбалінський В.В.) було відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, з огляду на те, що позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

16.10.2019 року на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду повернулись матеріали адміністративної справи для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 08.11.2019 року, після усунення недоліків позовної заяви, було прийнято справу до провадження та відкрито провадження, призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов, доказів на його обґрунтування та встановлено строк третій особі для подання пояснень щодо позову та відзиву.

Цією ж ухвалою було задоволено клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

04.03.2020 року від позивача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення, яку вона обґрунтовує тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому судовий збір підлягає стягненню з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ). При цьому, позивач посилається на положення ст. 139 КАС України та ст. 35 Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб», а також на практику судів.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи та доводи позивача, викладені в клопотанні, проаналізувавши норми КАС України, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз вищевказаної норми вказує на те, що ухвалення судом додаткового судового рішення визначено переліченими у ч. 1 ст. 252 КАС України підставами та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 був вирішений по суті та судом ухвалене рішення у справі про задоволення адміністративного позову в повному обсязі, а саме:

- зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича внести дані до Переліку рахунків (реєстру) як вкладника ПАТ «Банк Михайлівський» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № 980-026-000001627 від 09.11.2015 року банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)» на суму 76550,28 грн. (сімдесят шість тисяч п`ятсот п`ятдесят гривен 28 коп.) для внесення даних про неї до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

Крім того, суд зазначає, що в резолютивній частині вказаного вище рішення суду зазначено, що розподіл судових витрат в адміністративній справі не здійснювався, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору, а про понесення нею інших судових витрат позивач суду не зазначила.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При цьому, відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір», судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судовий збір», платники судового збору громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється:

за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством;

за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України;

за видачу судами документів;

у разі ухвалення судового рішення, передбаченого цим Законом.

Водночас, суд зазначає, що позивач не зазнала судових витрат у виді сплати судового збору, тому такі відшкодуванню або оплаті у справі з відповідача суб`єкта владних повноважень не підлягають.

Тому, суд, враховуючи викладене, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. ст. 248, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний, суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька