Справа № 300/2602/19
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" лютого 2020 р. справа № 300/2602/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Микитюка Р.В.,
за участю секретаря судового засідання - Костюк О.С.,
представника позивача - Федорців О.О.,
представника відповідача - Шевченка К.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: Головного управління ДПС в Івано-Франківській області
до відповідача: ТзОВ "Торгова фірма "Стиль"
про стягнення боргу в сумі 5 813 929,54 грн., -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (надалі також, - позивач) 27.12.2020 звернулося до суду з адміністративним позовом до ТзОВ "Торгова фірма "Стиль" (надалі, також - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 5 813 929,54 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Встановлено відповідачу з дня вручення цієї ухвали п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позов.
Вказана ухвала суду про відкриття провадження отримана представником відповідача 04.02.2020, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, виплату поштового переказу (а.с.101-102).
20.02.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду подано заява відповідача про відвід судді у даній справі.
Ухвалою суду від 20.02.2020 у задоволенні заяви ТзОВ "Торгова фірма "Стиль" про відвід судді у даній справі відмовлено.
Відповідачем також заявлено клопотання про розгляд справи в загальному провадженні, у якому протокольною ухвалою суду від 20.02.2020 відмовлено.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав адміністративного позову, просила позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав письмового заперечення, просив суд в задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Стиль" зареєстроване як юридична особа 04.01.2013 року, перебуває на обліку в ГУ ДФС в Івано-Франківській області та являється платником податків і зборів передбачених Податкового Кодексу України (а.с.10-13).
Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області відповідно до плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2018 рік на підставі наказу від 30.11.2018 №1905, направлень від 12.12.2018 №2511, 2512, 2513 та від 20.12.2018 №2586 проведено планову виїзну документальну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2016 по 30.09.2018.
За результатами перевірки складено акт від 07.02.2019 за №111/09-19-14-01/38472641 (а.с.18-72).
Перевіркою встановлено порушення відповідачем:
2) п.176.2 "б" ст. 176 Податкового кодексу України від 22.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями звітності про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) за 4-ий квартал 2017;
3) п.163, п.164.1 ст. 164, п.167.1 ст. 167 Податкового кодексу України від 22.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) внаслідок чого донараховано 345,78 грн. податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, в т.ч. 147,78 грн. за березень 2017 та 198,00 грн. за жовтень 2017;
4) пп. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX, ст.. 163, п. 164.1 ст. 164, п. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України від 22.12.2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) внаслідок чого перевіркою донараховано 28,81 грн. податкового зобов`язання з військового збору, в т.ч. 127,31 грн. за березень 2017 та 16,50 грн. за жовтень 2017.
Не погоджуючись з даним податковим повідомленням-рішенням від 01.03.2019 відповідачем оскаржено до суду.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі №300/520/19 від 28.05.2019 в задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Стиль" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 01.03.2019 - відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач його оскаржив в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Стиль" залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.05.2019 у справі №300/520/19 залишено без змін (а.с. 115-118).

На підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019, податковий борг в сумі 5081774,00 грн набув статусу узгодженого податкового зобов`язання.

Також згідно з довідкою про борг за платежами за відповідачем рахується пеня в сумі 755433,16 грн. нарахована відповідно до ст. 129 ПК України.

Посилаючись на несплату відповідачем узгоджених податкових зобов`язань у строки, визначені Податковим кодексом України, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

У відповідності до пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

За змістом підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

При цьому, підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг визначено як суму узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Відповідно до ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми "Ю" від 11.09.2019 року №126073-51 (а.с. 73).

Сторонами у справі доказів оскарження зазначеної податкової вимоги у встановленому законом порядку не надано.

Пунктом 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 95.3 ст. 95 вказаного Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.4. ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Що стосується нарахування пені нарахованої відповідно до ст. 129 ПК України, з якою не погоджується відповідач та вважає, що її нарахування відбувається з набранням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду, то суд з цього приводу зазначає слідуюче.

У разі нарахування суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, здійснюється нарахування пені (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження) у порядку та строки, встановлені стеттею 129 Податкового кодексу України. У разі несплати в установлений строк грошового зобов`язання, визначеного в цьому податковому повідомленні-рішенні, застосовується штраф у порядку та розмірах, передбачених статтею 126 Податкового кодексу України, та виникає право податкової застави на майно платника податків і таке грошове зобов`язання буде визнано податковим боргом. Контролюючим органом буде вжито заходів з погашення податкового боргу в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Довідкою про борг за платежами ТОВ "Торгова фірма "Стиль" від 05.12.2019 встановлено, що станом на 05.12.2019 податковий борг становить 5813929,54 грн., з них 3364571,38грн. податкові зобов`язання, 1693925,00 грн. штрафні санкції та 755433,16 грн. - пеня (а.с. 14).

Також у матеріалах справи міститься розрахунок пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобов`язань (а.с. 130).

Відповідач жодних заперечень чи доказів сплати суми податкового боргу до суду не надав.

Разом із тим, наявність у ТОВ "Торгова фірма "Стиль" податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями підтверджено матеріалами справи в їх сукупності.

За таких обставин, судом визнано позовні вимоги правомірними та обґрунтованими в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5813929,54 грн., а позов - таким, що підлягає до задоволення.

Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова фірма "Стиль", вул. Каракая, 26 ж, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77300, , в дохід бюджету податковий борг в сумі 5 813 929 (п`ять мільйонів вісімсот тринадцять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 54 копійки з розрахункових рахунків у банках, які обслуговують дане підприємство та за рахунок готівки, що належить відповідачу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 04 березня 2020 р.