Справа № 640/1706/19
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1706/19 Суддя (судді) першої інстанції: Клочкова Н.В.
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря: Левченка А.В.,

представника позивача ОСОБА_5.,

представника відповідача Тіхонової І.С.,

представника третьої особи Стецини І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства «Київблагоустрій», третя особа виконавчий орган Київської міської ради - Київська міська державна адміністрація, про визнання протиправним та скасування припису, визнання незаконними дій,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати протиправними та скасувати припис Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11 травня 2018 року № 1808071, доручення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 05 червня 2018 року № 064-4083 в частині, що стосується нежитлового приміщення, прибудови (в літері А), загальною площею 31,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності позивачу; визнати протиправними дії комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з демонтажу нежитлового приміщення, прибудови (в літері А), загальною площею 31,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності позивачу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що дії, спрямовані на знищення майна, що належить їй на праві приватної власності, вчинені відповідачами без достатніх на те правових підстав, оскільки припис про самовільне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд не складався та їй не направлявся, що вказує на її необізнаність про те, що належне їй майно визнано малою архітектурною формою (тимчасовою спорудою) та встановлено без відповідного дозволу,отже підлягає демонтажу.

Разом із цим, позивач наголошує, що спірне майно помилково визнано відповідачами тимчасовою спорудою, оскільки таке пов`язане з земельною ділянкою фундаментом і на які (земельну ділянку і нежитлове приміщення) оформлені документи про право власності. Також позивач посилається на порушення порядку проведення демонтажу, оскільки її як власника було позбавлено можливості надати докази законності даного нежитлового приміщення. Посилається також на пункт 13.2.3 Правил благоустрою міста Києва, згідно з яким самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент винесення припису, позивач не була власником нежитлового приміщення, а дії інспектора Комунального підприємства «Київблагоустрій» щодо невручення цього припису власнику об`єкта демонтажу не впливають на законність самого припису, а також не порушують прав та законних інтересів позивача. При цьому, передумовою для надання Департаментом міського благоустрою доручення КП «Київблагоустрій», викладеного у листі від 04 червня 2018 року № 064-4083, щодо проведення демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за вказаною вище адресою стало те, що власник тимчасової споруди у встановлений строк не виконав вимоги припису від 11 травня 2018 року № 1808071. Враховуючи, що нездійснення демонтажу в строки, зазначені в приписі, є обов`язковою передумовою для вжиття заходів щодо проведення демонтажу, суд вважав, що відповідачами доведено правомірність дій.

Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зміст апеляційної скарги здебільшого відтворює зміст позову. Так, апелянт доводить, що матеріали справи не утримують доказів того, що знищений об`єкт є саме павільйоном (тимчасовою спорудою), а не капітальною спорудою. Отже, знищення такого об`єкта нерухомості без попередження та вручення приписів на усунення порушень у сфері містобудівної діяльності призвело до порушення права власності позивача.

Додатково зазначає, що позивачеві належать на праві власності також нежилі приміщення (групи приміщень № 91а) (в літері А), загальною площею 426, 4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15 серпня 2018 року. Отже, нею було отримано у власність нежитлове приміщення прибудову (в літері А), загальною площею 31, 5 кв.м., а також нежилі приміщення (групи приміщень № 91а) (в літері А), загальною площею 426, 4 кв.м., що свідчить про наявність у неї права на ту частину земельної ділянки, на якій знаходилось демонтоване нежитлове приміщення.

Відповідачами подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначають про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Позивачем подано відповіді на відзиви відповідачів, в яких вказує на хибність їх доводів. Крім того вказує на те, що Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) подано відзив із порушенням встановленого судом строку, у зв`язку із чим просить не брати його до уваги.

Так, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження та встановлено строк сторонам для подачі відзиву до 07 лютого 2020 року, натомість, відзив Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на апеляційну скаргу ОСОБА_1 було подано лише 10 лютого 2020 року, що виключає можливість врахування викладених в ньому доводів.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримала, наполягала на їх задоволенні, в той час, як представники відповідача та третьої особи проти цього заперечували, просили судове рішення залишити без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням Господарського суду міста Києва від 18 вересня 2007 року у справі № 12/326 за ОСОБА_2 визнано право власності на нежитлове приміщення прибудови загальною площею 31,5 кв.м (групи приміщень №91а) в літері «А», яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

11 травня 2018 року інспектором Комунального підприємства «Київблагоустрій» винесено припис № 1808071, відповідно до якого останнім встановлено порушення власником тимчасової споруди пункту 13.3.1 Правил за адресою: АДРЕСА_1 та запропоновано надати проектно-дозвільну документацію на розміщення тимчасової споруди (МАФ) терміном 1 день. В разі відсутності проектно-дозвільної документації, демонтувати тимчасову споруду (МАФ) власними силами, відновити благоустрій.

Також, припис містить застереження щодо його невиконання та відомості про його наклеювання на тимчасову споруду, про що надано відповідні матеріали фотофіксації.

На засіданні комісії щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04 червня 2018 року, яке оформлено протоколом № 76, до порядку денного було включено питання щодо демонтажу розміщених (встановлених) з порушення Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року №1051/1051 малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, майданчиків біля стаціонарних закладів ресторанного господарства та елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, у тому числі за адресою: Сєченова, будинок 3 (павільйон) , власник невідомий, припис № 1808071 від 11 травня 2018 року.

За результатами голосування комісією прийнято рішення про надання доручення Комунальному підприємству «Київблагоустрій» здійснити демонтаж, у тому числі за адресою: Сєченова, будинок 3 (павільйон) , власник невідомий, припис №1808071 від 11 травня 2018 року.

05 червня 2018 року Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) видано доручення № 064-4083 Комунальному підприємству «Київблагоустрій» на вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, у тому числі, у тому числі за адресою: АДРЕСА_1, власник невідомий, припис № 1808071 від 11 травня 2018 року.

Відповідно до акту проведення демонтажу (переміщення) № 03-621 від 19 грудня 2018 року комісією Комунального підприємства «Київблагоустрій» частково демонтований павільйон, розміщений за адресою: вул.. Сєченова, 3 на підставі припису № 1808071 від 11 травня 2018 року та доручення ДМБ № 064-4083 від 05 червня 2018 року. У додатку до акту зазначено, що комплектність павільйону, яку демонтовано, складається з листів профнастилу та 2 ролетів.

В подальшому, 15 серпня 2018 року між ОСОБА_3 як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горобинською Г.А. та зареєстрований в реєстрі за №381, відповідно до умов якого продавець передає, а покупець приймає у власність нежитлове приміщення, прибудову (в літері А), загальною площею 31,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно із цим, 15 серпня 2018 року між цими ж сторонами укладено аналогічний договір щодо нежилих приміщень (групи приміщень № 91а) (в літері А), загальною площею 426, 4 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

19 грудня 2018 року ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Департаменту міського благоустрою та комунального підприємства «Київблагоустрій» з заявою, в якій просив призупинити демонтаж нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,5 кв.м, оскільки його не повідомляли (не вручено припис) про внесення цього приміщення в список об`єктів планового демонтажу. Заявник також вказував, що саме він придбав дане приміщення 15 серпня 2018 року на законних підставах.

28 грудня 2018 року комісією комунального підприємства «Київблагоустрій» складено акт про те, що павільйон, розміщений за адресою: АДРЕСА_1 на підставі припису № 1808071 від 11 травня 2018 року та доручення ДМБ № 064-4083 від 05 червня 2018 року, 27 грудня 2018 року демонтований, завантажений на транспортний засіб і транспортований на майданчик тимчасового складування та зберігання безхазяйного майна.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями та вчиненими діями відповідачів, які спрямовані на демонтаж належної їй споруди та вважаючи, що такі дії вчинені без достатніх на те правових підстав, ОСОБА_1 звернулась із даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачами доведено правомірність своїх дій, в той час як твердження позивача та надані докази не доводять їх переконливості, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про столицю України - місто-герой Київ» від 15 січня 1999 року № 401-XIV у зв`язку зі здійсненням містом Києвом функцій столиці України Київська міська рада та Київська міська державна адміністрація, кожна в межах своєї компетенції, встановленої законами України, мають право встановлювати порядок утримання та експлуатації об`єктів, розташованих у місті, та прилеглої до них території, правила благоустрою, торговельного, побутового, транспортного, житлово-комунального та іншого соціально-культурного обслуговування, визначати особливості землекористування та використання інших природних ресурсів.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначені Законом України «Про благоустрій населених пунктів» від 06 вересня 2005 року № 2807-IV (далі - Закон № 2807-IV), норми якого також спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини.

Частиною 1 ст. 1 Закону № 2807-IV благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. В той же час, заходи з благоустрою населених пунктів - роботи щодо відновлення, належного утримання та раціонального використання територій, охорони та організації упорядкування об`єктів благоустрою з урахуванням особливостей їх використання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 34, п. 2 ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 40 Закону № 2807-IV правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту.

Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Затвердження правил благоустрою територій населених пунктів належить до повноважень сільських, селищних і міських рад.

Самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Рішенням Київської міської ради від 25 грудня 2008 року № 1051/1051 затверджено Правила благоустрою м. Києва, якими визначено правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста Києва, та які спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини (далі - Правила).

Відповідно до п. 13.1.1 цих Правил, розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності проводиться відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.94 №198, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року N 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1330/20068, інших нормативно-правових актів, а також рішень Київської міської ради та розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

За приписами пункту 13.2.3. Правил, самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) не провів демонтажу відповідно до абзацу першого цього пункту, демонтаж об`єкта здійснюється в порядку, встановленому пунктом 13.3 цих Правил.

Відповідно до пункту 20.2.11 Правил, у разі виявлення уповноваженими особами Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП «Київблагоустрій» самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи), елементів об`єктів благоустрою, їх власникам (користувачам або особам, які здійснили розміщення (встановлення)), вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, елементу об`єкта благоустрою, із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до підпункту 13.3.1 пункту 13.3 розділу XIII цих Правил.

Згідно п. 20.2.1 Правил, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою.

У приписі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала припис, відомості про особу, на яку складений припис, та надаються пропозиції щодо усунення причин та умов, які спричиняють порушення благоустрою території.

Припис підписується особою, яка його склала, і особою, на яку він складений.

У разі відмови особи отримати припис в графі «Припис одержав» робиться про це запис.

Одна копія припису наклеюється на тимчасову споруду (малу архітектурну форму) поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності) або на фронтальній частині такої тимчасової споруди (малої архітектурної форми), а ще одна копія вручається особисто присутньому власнику (користувачу), надсилається власникові тимчасової споруди (малої архітектурної форми) поштою (цінним листом з описом вкладення) за адресою, зазначеною в Ордері на розміщення тимчасової споруди (у разі його наявності).

Посадова особа, яка винесла припис, здійснює фотофіксацію наклеєного припису поряд з Ордером на розміщення тимчасової споруди (малої архітектурної форми) у випадку його наявності або на фронтальній частині тимчасової споруди (малої архітектурної форми). При цьому щонайменше на одній з фотографій має бути чітко та розбірливо видно інформацію про номер та дату складення припису.

Матеріали фотофіксації долучаються до припису, про що в приписі робиться відповідний запис, а власник (користувач) тимчасової споруди (малої архітектурної форми) вважається повідомленим про винесення припису належним чином.

Таким чином, винесення припису є результатом проведеної перевірки, в якому власнику пропонується надати в певний строк проектно-дозвільну документацію на розміщення тимчасової споруди або усунути порушення шляхом демонтажу тимчасової споруди власними силами в разі відсутності відповідних дозвільних документів.

Згідно з пп. 13.2.3 п. 13.2 розділу ХІІІ Правил, самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) не провів демонтажу відповідно до абзацу першого цього пункту, демонтаж об`єкта здійснюється в порядку, встановленому п. 13.3 цих Правил.

У разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у пп. 13.3.3 п. 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

Рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, Департаментом промисловості та розвитку підприємництва (щодо об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі).

Тобто, у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) ТС, у тому числі ТС торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, уповноважені особи Департаменту, структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, КП «Київблагоустрій» вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу ТС.

Якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення) ТС не здійснили демонтаж в строки, зазначені у приписі, Департамент, районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної ТС.

Відповідно до підпункту 6.7 пункту 6 Положення про Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27січня 2011 року №94 (у редакції розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18 грудня 2017 року №1635, Департамент має право здійснювати в установленому порядку заходи щодо демонтажу та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених (встановлених) тимчасових споруд, малих архітектурних форм, елементів благоустрою, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів у місті Києві тощо та давати доручення на їх демонтаж (переміщення).

Згідно з положеннями розділу І Правил благоустрою тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Водночас, за визначенням частини 1 статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року №3038-VI тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

За встановленими обставинами справи, станом на момент складення оспорюваного припису (11 травня 2018 року), ОСОБА_1 не набула права власності на нежитлове приміщення - прибудову (в літері А), загальною площею 31,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки придбання зазначеної нерухомості відбулось 15 серпня 2018 року.

Отже, на момент прийняття спірного припису він не зачіпав прав та обов`язків позивачки, а відтак і не підлягав врученню їй.

Так, з 15 серпня 2018 року ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення, прибудова (в літері А), загальною площею 31,50 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до технічного паспорту, виданого СПД - ФО ОСОБА_2 у 2014 році, не має фундаменту та капітальних стін, а є підвалом (у групі приміщень № 91а).

В судовому засіданні представник позивача повідомила, що ОСОБА_1 на час придбання вказаного об`єкту нерухомості, не була обізнана про наявність обтяжень у вигляді припису № 1808071 від 11 травня 2018 року, проте, ця обставина не є свідченням протиправності дій відповідачів у цій справі.

Так, на засіданні комісії щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04 червня 2018 року, яке оформлено протоколом № 76, прийнято рішення про надання пропозиції щодо надання доручення комунальному підприємству «Київблагоустрій» здійснити демонтаж у тому числі за адресою: Сєченова, будинок 3 (павільйон), власник невідомий, припис № 1808071 від 11 травня 2018 року й 05 червня 2018 року Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) видано доручення №064-4083 комунальному підприємству «Київблагоустрій» на вжиття заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, у тому числі, у тому числі за адресою: Сєченова, будинок 3 (павільйон), власник невідомий, припис №1808071 від 11 травня 2018 року.

Як вбачається з наданої суду копії акту № 03-621 проведення демонтажу (переміщення) від 19 грудня 2018 року, Комісією КП «Київблагоустрій» частково демонтований павільйон, розміщений за адресою: вул АДРЕСА_1 , на підставі припису № 1808071 від 11 травня 2018 року та доручення ДМБ №064-4083 від 05 червня 2018 року, 19 грудня 2018 року.

У додатку до акту зазначено, що комплектність павільйону, яку демонтовано, складається з листів профнастилу та 2 ролетів.

19 грудня 2018 року ОСОБА_4 , вказуючи що він є власником цього приміщення, звернувся до Департаменту міського благоустрою та комунального підприємства «Київблагоустрій» із заявою, в якій просив призупинити демонтаж об`єкту нерухомості, оскільки його не повідомляли про внесення його приміщення в список об`єктів планового демонтажу та не вручили припис на усунення виявлених порушень.

В подальшому, ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_4 діяв в її інтересах, проте колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано не прийнято таку заяву в якості доказу того, що саме позивачем вчинялись дії щодо надання відповідачам документів, які підтверджують її право власності на нежитлове приміщення.

28 грудня 2018 року комісією комунального підприємства «Київблагоустрій» складено акт про те, що павільйон, розміщений за адресою: АДРЕСА_1 на підставі припису №1808071 від 11 травня 2018 року та доручення ДМБ № 064-4083 від 05 червня 2018 року, 27 грудня 2018 року демонтований, завантажений на транспортний засіб і транспортований на майданчик тимчасового складування та зберігання безхазяйного майна.

Судом першої інстанції слушно зауважено та підтверджено в судовому засіданні під час апеляційного провадження, що ОСОБА_1 не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що нею, після набуття права власності на вказане вище нежитлове приміщення, вчинялись дії, направлені на отримання технічного паспорту або взагалі він був отриманий нею, та в якому зазначено, що належний їй об`єкт нерухомого майна не виготовлений з полегшених збірних конструкцій та встановлений з улаштуванням заглибленого фундаменту тощо. Вказані обставини спростовують твердження позивача в тій частині, що вказана споруда є капітальною.

При цьому, наданий позивачем технічний паспорт не має відношення до тимчасової споруди, демонтованої працівниками КП «Київблагоустрів» та об`єкту нерухомого майна, оформленого позивачем, оскільки в технічному паспорті йдеться про підвальне приміщення (№ 91 в літері А), а не прибудову до будинку.

Відповідно до норм ДБН В.3.2.-2-2019 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», прибудова до багатоквартирного будинку не є окремим видом нерухомого майна, а є невід`ємною частиною будинку. Якщо, прибудова є капітальною спорудою, встановленою законно, то обов`язковим є внесення змін та складання нового технічного паспорту на всю багатоповерхову будівлю з відображенням у ньому прибудови.

Крім того, Положенням про реєстр адрес у м. Києві, яке затверджене рішенням Київської міської ради від 22 травня 2013 року № 337/9394, визначено механізм присвоєння адреси у м. Києві (далі - Положення № 337/9394).

Так, відповідно до п. 1.4 цього Положення, адреса - структурований опис сукупності реквізитів місця розташування об`єкта нерухомості на місцевості, що однозначно визначає даний об`єкт.

За приписами п. 4.16 Положення № 337/9394 присвоєння поштових адрес багатоквартирним житловим будинкам, домоволодінням, житловим будинкам садибного типу, індивідуальним дачним та садовим будинкам здійснюється розпорядженням відповідної районної в місті Києві державної адміністрації. Заявники подають заяву про присвоєння поштової адреси до дозвільного центру відповідної районної в місті Києві державної адміністрації.

Присвоєння поштових адрес іншим об`єктам нерухомого майна здійснюється наказом Департаменту містобудування та архітектури. Заявники подають заяву про присвоєння поштової адреси до Департаменту містобудування та архітектури через Міський дозвільний центр.

Таким чином, адреса є єдиною можливістю ідентифікувати об`єкт нерухомого майна, визначити його місце розташування та, відповідно, встановити, чи дійсно оскаржуваний припис стосується саме об`єкту нерухомого майна.

Відповідач слушно посилається на п. 4.4 Положення № 337/9394, згідно з яким поштові адреси не присвоюються спорудам, які встановлені тимчасово без улаштування фундаменту, в тому числі пересувним та тимчасовим спорудам торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, малим архітектурним формам, а також об`єктам незавершеного капітального будівництва (крім присвоєння будівельної адреси об`єктам нового будівництва в установленому порядку) та приміщенням службового, допоміжного і технічного призначення, розташованим у житлових та нежитлових будинках, інженерним мережам.

Таким чином, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що прибудова (в літері А), загальною площею 31,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є тимчасовою спорудою, а не капітальною, як доводить позивач.

Відтак, оскільки передумовою для надання Департаментом міського благоустрою доручення КП «Київблагоустрій», викладеного у листі від 04 червня 2018 року № 064-4083, щодо проведення демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою за вказаною вище адресою стало те, що власник тимчасової споруди у встановлений строк не виконав вимоги припису від 11 травня 2018 року № 1808071, з огляду на приписи пункту 13.3.2 Правил благоустрою, згідно яких, нездійснення демонтажу в строки, зазначені в приписі, є обов`язковою передумовою для вжиття заходів щодо проведення демонтажу, колегія суддів вважає, що на час видання КП «Київблагоустрій» оскаржуваного доручення закінчився строк для надання власником тимчасової споруди проектно-дозвільної документації на виконання вимог оскаржуваного припису від 11 травня 2018 року №1808071, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що у практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Протоколу першого ЄКПЛ, а саме: (1) чи є втручання законним; (2) чи переслідує воно "суспільний інтерес"; (3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

ЄСПЛ констатує порушення державою статті 1 Протоколу першого, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Справа «Щокін проти України» (заяви №23759/03 та №37943/06) - будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення першого пункту передбачає, що позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів"; питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (пункт 50); говорячи про "закон", стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. рішення у справі "Шпачек s.r.о." проти Чеської Республіки", заява № 26449/95, пункт 54).

У справі «Трегубенко проти України» (заява №61333/00, пункт 53) Суд вказав, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, зокрема «інтерес суспільства» та «умови, передбачені законом». Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав суд, «справедливий баланс» має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини.

Так, одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 05 березня 2020 року.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова