Справа № 414/183/20
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Справа № 414/183/20

Провадження № 2-а/414/7/2020

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Нагорянської О.В.,

позивача ОСОБА_1 (с/з 27.02.2020),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кремінна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Луганській області капрала поліції батальйону 1 роти 2 Шевченка Сергія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора УПП в Луганській області капрала поліції батальйону 1 роти 2 Шевченка С.С., в якому просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №1976687 від 14.01.2020 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 посилається на те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП із винесенням оскаржуваної постанови. Однак, остання є протиправною та підлягає скасування через те, що хоча його зупинили через неосвітлення номерного знаку, однак такий був освітлений, при цьому відповідач не надав доказів вчинення даного правопорушення. При цьому відповідач вимагав пред`явити документи, на що позивач зажадав пояснень причини зупинки, однак відповідач в грубій формі вказав, що позивач відмовився пред`явити документи, тому буде складено постанову про адміністративне правопорушення, яку відразу почав складати. На пояснення позивача, що останній не відмовляється пред`явити такі документи, відповідачем було складено оскаржувану постанову. З приводу неправомірних дій відповідача, позивач звернувся до Управління патрульної поліції в Луганській області та надав пояснення. Вказує, що відповідач не задокументував порушення за керування транспортним засобом із неосвітленим номерним знаком, та не притягнув до відповідальності за дане правопорушення, а притягнув за непред`явлення документів, що не відповідає дійсності, посилаючись на правову позицію ВС, викладену у постанові від 15.03.2019 р. № 686/11314/17.

Ухвалою суду від 27 січня 2020 року позов ОСОБА_1 був залишений без руху та позивачу було надано строк для усунення недоліків. 31 січня 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Окрім того, витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії ЕАК № 1976687 від 14.01.2020 р. відносно ОСОБА_1

11.02.2020 р. на виконання ухвали суду від 31.01.2020 р. відповідачем було надано відеозапис події та заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.

У судовому засіданні ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, позивача зобов`язано надати відповідь на звернення від 14.01.2020 р.

Інших процесуальних дій не вчинялося.

У відкритому судовому засіданні 27.02.2020 р. позивач позовні вимоги уточнив та просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити, з підстав вказаних у позові та зазначив, що дійсно у нього був неосвітлений номерний знак, однак працівники поліції вели себе грубо та зухвало, і не пред`явили доказів того, що останній не освітлений. На його вимогу вказати підставу зупинки не реагували. Зазначив, що не відмовлявся надати документи, однак відповідач склав оскаржувану постанову і швидко поїхав, не вручившу таку позивачу. З приводу даного факту позивач звернувся в Управління патрульної поліції в Луганській області, з відповідь якої слідує, що відповідач діяв правильно. Окрім того, після засідання, 27.02.2020 р. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказуючи, що на задоволенні вимог наполягає. На вимогу суду про надання відповіді на пояснення від 14.01.2020 р. ніяким чином не відреагував та таку суду не надав.

Відповідач у відкрите судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти вимог заперечував. На вимогу суду надав відеозаписи події (а.с. 30, 31).

Як вбачається із ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, а відтак суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідача.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1976687 від 14.01.2020 р. (а.с. 4), винесеної УПП в Луганській області інспектором поліції Шевченокм С.С. 1 бат. 2 рота ОСОБА_1 , керуючи 14.01.2020 р. о 20:00:54 в м. Рубіжне по вул. Шевченка, 85-а, транспортним засобом "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, в ході перевірки документів, не пред`явив документи, зазначені в п. 2.4 (а) ПДР, чим порушив п. 2.4 (а) ПДР - керування ТЗ особою, не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на ТЗ, а у випадку, передбаченому законодавством - ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що до останнього застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн.

З проглянутого відеозапису (а.с. 31), що наданий відповідачем на виконання ухвали суду від 31.01.2020 р. встановлено, що водій автомобіля "Renault Kangoo", номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 здійснював рух по дорозі у м. Рубіжне з неосвітленим номерним знаком. Після його зупинки працівниками поліції, почав звинувачувати останніх в упередженості до нього через вигляд машини, її марку, зазначаючи, що якби він керував кращими автомобілями, то його не зупинили б. Поліцейські вказали причину зупинки - як керування транспортним засобом, у якого не освітлюється номерний знак, на що ОСОБА_1 погодився та не оспорював даного факту, однак не пред`являв документи на право керування ТЗ на неодноразові вказівки відповідача у справі. Після чого, відповідачем було здійснено розгляд справи, під час якого клопотань від позивача ненадходило, однак останній створював своїми діями провокації, вказуючи про нерозуміння того, що говорить поліцейський, та останнім винесено оскаржувану постанову. На неодноразові пропозиції поліцейських отримати примірник такої постанови, позивач відмовився. Разом з тим, позивач зателефонував та в телефонній розмові повідомив про порушення з боку правоохоронних органів, звинуватив у покриванні усіх та безпідставному притягненні його до відповідальності, вказавши, зокрема, що працівники поліції втекли, однак в той час працівники поліції були поряд із позивачем на місці його зупинки.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Як вбачається із п. 2.9 (в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що, зокрема неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Відповідно до ч. 6 ст. 121 КУпАП, передбачена відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Згідно п. 2.4 (а) ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон), у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил, чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення), у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака Водій з інвалідністю - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

За керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") настає адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаному випадку фактично відбувається у скороченому провадженні, передбачає, зокрема фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення із винесенням постанови.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення і такі докази суду були надані.

Стосовно відеозапису, на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд враховує наступне.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

З огляду на те, що відповідачем було здійснювано відеозапис події, який відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом у справі, а належність, достовірність, достатність та допустимість якого позивач не оспорював, суд приймає такий та оцінює на рівні з іншими поданими доказами.

Суд, враховуючи пояснення позивача, дані у судовому засіданні щодо того, що у його транспортному засобі дійсно не був освітлений номерний знак, досліджений відеозапис події, зазначає, що підстава зупинки та фіксація керування транспортним засобом позивачем з неосвітленим номерним знаком значиться у оскаржуваній пастанові, а тому позиція позивача про те, що працівники поліції додаткового мали надати докази неосвітлення номерного знаку не заслуговують на увагу та оцінюються судом як спосіб уникнення відповідальності.

Судом не береться до уваги та визнається неналежним доказом копія документу "пояснення" (а.с. 20), як такий, в якому не вказано кому вони адресуються, хто їх отримує, відсутня дата їх надання. Та, враховуючи невиконання позивачем вимог суду щодо надання відповіді на такі пояснення, про наявність яких вказував останній в судовому засіданні 27.02.2020 р., у зв`язку з чим, було відкладене судове засідання, враховуючи звернення позивача про розгляд справи за його відсутності, суд не може стверджувати та оцінювати таку відповідь з огляду на те, що припущення при вирішення справи не допустимі.

Оцінюючи усі докази, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 дійсно допустив порушення правила дорожнього руху України, а саме у темну пору доби керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком та не пред`явив на вимогу поліцейського документи на право керування транспортним засобом.

Разом з тим, з приводу притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КупАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

З огляду на те, що ОСОБА_1 вчнив два адміністративні правопорушення, розгляд яких проводився відповідачем та враховуючи санкції за правопорушення, передбачені ч. 6 ст. 121 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, останнього правомірно та законно притягнуто до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених - за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Окрім того, суд зазначає, що відсутність у оскаржуваній постанові посилання на порушені пункти ПДР України щодо керування ТЗ з неосвітленими номерними знаками не впливає на фактичні обставини справи та правильність вирішення справи відповідачем, із притягеннням позивача до адміністративної відповідальності в порядку, передбаченому КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про вчинення позивачем інкримінованих адміністративних правопорушень, здійснення належного розгляду справи та законного притягення до адміністратвиної відповідальності ОСОБА_1 , а відтак у позові слід відмовити.

Про наявність судових витрат у даній справі сторонами не заявлялося.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 205, 242-246, 268-269, 271-272,286 КАС України, на підставі ст. 55 Конституції України, суд

вирішив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Луганській області капрала поліції батальйону 1 роти 2 Шевченка Сергія Сергійовича (місцезнаходження: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Панчук