Справа № 524/598/20
Суддя: Вінтоняк Н. Д.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/598/20
Провадження №2-а/524/94/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Вінтоняк Н.Д., за участю секретаря судового засідання Воблікової І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу роти №1 батальйону №1 патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Бородавка Максима Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
У лютому 2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з вищезазначеним адміністративним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що постановою, складеною командиром взводу роти №1 батальйону №1 патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Бородавка М.В, від 26 січня 2020 року, серія ЕАК № 2027788, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за те, що він керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, на 77 кілометрі автодороги Київ-Харків, у якого були присутні тріщини та сколи вітрового скла у зоні дії склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649-2010 та п. 31.1 Правил дорожнього руху України.
В обгрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що постанова є незаконною, так як відповідачем не враховано пояснення позивача з приводу того, що тріщина на склі з`явилася після виїзду з м. Кременчук та утворилась внаслідок попадання невеликого камінця з-під колеса вантажного транспорту, що рухався в протилежному напрямку, позивачем здійснювався ремонт скла з метою недопущення її збільшення, крім того, наявна тріщина менша за встановлений ДСТУ 3649-2010 розмір та жодним чином не перешкоджає обзору дороги під час руху. Позивач також вказує, що відповідачем була винесена оскаржувана постанова безпосередньо на місці вчинення правопорушення, що є порушенням чинного законодавства.
Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 просив скасувати постанову від 26 січня 2020 року, серія ЕАК № 2027788, про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.
25 лютого 2020 року відповідач подав до суду відзив, а також диск з відеозаписом, зазначивши, що з позовом не погоджується з огляду на те, що транспортний засіб, на якому рухався позивач, всупереч вимогам ДСТУ 3649-2010, мав на вітровому склі сколи та тріщини в зоні роботи склоочисників, а відтак позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП. Вчинення адміністративного правопорушення підтверджено відео з нагрудної камери інспектора №59, про що вказано в тексті постанови. Розгляд справи на місці вчинення правопорушення передбачено ст. 258 КУпАП, а відтак, не є порушенням порядку розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання, витребувано документи, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а третій особі пояснення щодо позову.
Суд, дослідивши матеріали справи, відеозапис, наданий відповідачем, прийшов до наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП порушення керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за наявності технічного стану, який не відповідає вимогам стандарту.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій транспортного засобу зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.
Згідно з положеннями Державного стандарту України 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» , затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 28 грудня 2010 року № 630 (далі - ДСТУ 3649:2010), а саме п. 6.8.5: на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.
Згідно з положеннями п. 1.1 розділу І ДСТУ 3649:2010, цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби категорій М, MG, N, NG, О, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій на дорогах загального користування.
Пунктом 31.1 ПДР України передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що 26.01.2020 року командиром взводу № 1 роти № 1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП старшим лейтенантом поліції Бородавка М.В. складено постанову серії ЕАК № 2027788, відповідно до якої, цього ж дня, близько 16 год. 13 хв., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автобусом, державний номерний знак НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, у якого на вітровому склі присутні тріщини та сколи у зоні дії склоочисників, чим порушив ДСТУ 3649-2010 та п. 31.1 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 121 КУпАП (ас. 9).
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ОСОБА_1 є власником автобуса, марки МАН, модель «10.220», категорія Д, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 12).
Як вбачається з відеозапису, що міститься на диску, який наданий відповідачем на виконання вимог ухвали, на вітровому склі транспортного засобу «10.220», д.н.з. НОМЕР_1 , наявні тріщини та сколи, у тому числі у зоні роботи склоочисників.
З урахуванням пояснень позивача, який не спростовує наявність тріщини на лобовому склі, суд вважає, що факт порушення позивачем ДСТУ 3649:2010 та п.п.31.1 ПДР України є доведеним, а відповідачем правомірно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 680 грн. 00 коп. згідно з ч. 2 ст. 121 КУпАП.
Суд не бере до уваги доводи позивача стосовно того, що вимоги ДСТУ 3649-2010 не поширюються на транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , так як відповідно до п. 1.1 розділу І ДСТУ 3649:2010, цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби, серед яких значаться КТЗ, які призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій на дорогах загального користування. З огляду на те, що автобус МАН, яким керував позивач, є транспортним засобом, що використовується для перевезення пасажирів, дотримання ДСТУ 3649-2010 є обов`язковим.
Посилання позивача на те, що відповідачем було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, так як постанова інспектором була винесена на місці, не можуть бути прийняті судом, з огляду на наступне
Законом України від 14 липня 2015 року №596-УІІ «Про внесення змін де деякий законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.
Так, відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частиною першою, другою і третьою статті 122, статтями 124-1 - 126.
За таких обставин, винесення інспектором постанови про накладання адміністративного стягнення на місці відповідає вимогам закону, а відтак не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Посилання скаржника на не доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовується відеозаписом з нагрудної камери №59 інспектора патрульної поліції, який досліджено судом.
Інші доводи, викладені позивачем в позовній заяві, є необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»).
На думку сумку, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Керуючись Законом України «Про національну поліцію», ст. ст.283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 139, 241-246,255, 286, 293-295 КАС України, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до командира взводу роти №1 батальйону №1 патрульної поліції у м. Бориспіль управління патрульної поліції у Київській області лейтенанта поліції Бородавка Максима Віталійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.03.2020 року.

Головуючий суддя: Н.Д.Вінтоняк