Справа № 420/627/20
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/627/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Сидорівського С.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення № 3 від 20.06.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 3 від 20.06.2019 року «Про відмову у виплаті грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1191»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десять місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1191.

Ухвалою від 03.02.2020 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) з урахуванням положень ст. 263 КАС України.

17.02.2020 року (вх. № 6927/20) представником відповідача до канцелярії суду подані копії матеріалів пенсійної справи позивача.

17.02.2020 року (вх. № 6940/20) представником позивача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

24.02.2020 року (вх. № 8389/20) позивачем до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 13.06.2019 року позивач звернулась до відповідача із завою про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у відповідності до Постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1191, однак рішенням № 3 від 20.06.2019 року позивачу було відмовлено у виплаті грошової допомоги. Вказане рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 з 20.04.1987 року працювала директором Овідіопольської централізованої бібліотечної системи у відділі культури, однак ця посада не дає право на отримання грошової допомоги. Позивач вважає зазначене рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, у заявку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що заклад, в якому працює позивач не відноситься до закладів освіти, охорони здоров`я або соціального закладу, а тому період роботи ОСОБА_1 , не може бути зарахований до стажу, що дає право на призначення грошової допомоги.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

Як вбачається з позовної заяви 05.06.2019 року ОСОБА_1 Чорноморським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Одеської області призначена пенсія за віком, загальний трудовий стаж на день виходу на пенсію складає майже 42 роки (а.с. 9).

13.06.2019 року позивач звернулась до відповідача із завою про виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у відповідності до Постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1191.

Рішенням № 3 від 20.06.2019 року позивачу було відмовлено у виплаті грошової допомоги. Вказане рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 з 20.04.1987 року працювала директором Овідіопольської централізованої бібліотечної системи у відділі культури, однак ця посада не дає право на отримання грошової допомоги (а.с. 25).

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 20.02.1987 року по теперішній час працює на посаді директора Овідіополської централізованої бібліотечної системи (а.с. 13-16).

Згідно п. 4.1 Положення про централізовану бібліотечну систему Овідіопольського району Одеської області, затвердженого Овідіопольською районною державною адміністрацією від 06.08.2007 року № 911, зареєстрованого державним реєстратором Овідіопольської РДА 04.09.2007 року, зі змінами від 18.11.2009 року, центральну бібліотечну систему очолює директор, який одночасно є керівником центральної районної бібліотеки (а.с. 18-24).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України гарантоване право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Тобто для отримання грошової допомоги особа, яка звернулась за призначенням пенсії повинна на день звернення: досягнути пенсійного віку; працювати в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; мати страховий стаж - для жінок - 30 років - на таких посадах (посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"); не повинна отримувати будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту "е" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1191 від 23.11.2011 р. затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та механізм її виплати.

Згідно п.2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (п.4 Порядку № 1191).

Відповідно до п.п. 5-7 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати (п.п. 6, 7 Порядку № 1191).

Постановою Кабінету Міністрів України № 909 від 04.11.1993 р. затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі - Перелік № 909).

Згідно ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 20.02.1987 року по теперішній час працює на посаді директора Овідіополської централізованої бібліотечної системи (а.с. 13-16).

Відповідно до матеріалів справи, позивачу до страхового стажу для виплати грошової допомоги не зараховано період роботи на посаді директора Овідіопольської централізованої бібліотечної системи (а.с. 25).

Згідно ст. 6 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» «Види бібліотек» за значенням бібліотеки поділяються на: всеукраїнські загальнодержавного значення (національні, державні); республіканські (Автономної Республіки Крим); обласні; міські; районні; селищні; сільські. За змістом бібліотечних фондів бібліотеки є: універсальні; галузеві; міжгалузеві. За призначенням бібліотеки поділяються на: публічні (загальнодоступні), у тому числі спеціалізовані для дітей, юнацтва, осіб з фізичними вадами; спеціальні (академій наук, науково-дослідних установ, навчальних закладів, підприємств, установ, організацій). Публічні, спеціальні та спеціалізовані бібліотеки можуть об`єднуватися у централізовані бібліотечні системи.

Бібліотека може не мати статусу юридичної особи та перебувати у складі підприємства, установи або організації (ч.3 ст. 12 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу»).

Статтею 30 Закону України «Про бібліотеки і бібліотечну справу» передбачено, що на працівників бібліотек, незалежно від форм власності та статусу бібліотеки, поширюються гарантії, встановлені законодавством про працю, соціальне страхування, пенсійне забезпечення.

Також суд враховує, що згідно п. 3 приміток до Переліку № 909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, в зв`язку з чим зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років

Так, пунктом 2.7 Положення про порядок обчислення стажу для призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти і хорони здоров`я, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №1397 від 17.12.1959р., було передбачено, що у бібліотеках право на пенсію за вислугу років мають завідуючі та бібліотекарі. В строк вислуги зараховується час роботи в усіх бібліотеках незалежно від їх відомчої приналежності - у шкільних, масових, дитячих, в бібліотеках підприємств, установ, організацій. Особи, що працюють на посадах, не зазначених в підрозділі 2 розділу I Переліку (директори централізованих бібліотечних систем, завідувачі відділами централізованих бібліотек, завідувачі читальними і абонементними залами бібліотек, головні, старші бібліотекарі, бібліографи і т.д.), право на пенсію не мають.

Згідно положення п. 3 приміток до Переліку № 909, відповідно до якого робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років, а робота в установах, органах і організаціях, народної освіти давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема: 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року .

Позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , а із заявою до відповідача про виплату грошової допомоги звернулась 13.06.2019р., тобто досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, враховуючи, що відповідачем безпідставно не враховано спірний період роботи на посаді директора Овідіопольської централізованої бібліотечної системи, наявні підстави для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 3 від 20.06.2019 року «Про відмову у виплаті грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1191».

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

У висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, зазначено, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема передбачає, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу. Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту.

Таким чином, підлягає задоволенню похідна позовна вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1191.

Щодо позовної вимоги про звернення рішення до негайного виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.371 КАС України, суд який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні суду звернути до негайного виконання рішення: у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Враховуючи, що в даному випадку судом не ухвалено рішення про стягнення певних сум з відповідача, відсутні підстави для звернення до негайного виконання цього рішення суду.

Щодо встановлення судового контролю, то варто зазначити, що в силу положень частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, за приписами вказаної норми покладення таких зобов`язань на суб`єкта владних повноважень є правом, а не обов`язком суду. У спірних правовідносинах суд не вбачає підстав для застосування зазначеної форми контролю за виконанням судового рішення, оскільки не вважає, що відповідачем після набрання рішенням суду законної сили не будуть добровільно вживатися заходи з метою виконання даного судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн., сплачений позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправним та скасування рішення № 3 від 20.06.2019 року та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 3 від 20.06.2019 року «Про відмову у виплаті грошової допомоги відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1191».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десять місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1191.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

В решті позовних вимог відмовити

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2020 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.