Справа № 160/9619/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 березня 2020 року Справа № 160/9619/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сидоренко Д.В.

за участі секретаря судового засідання Кручини Ю.Д.

за участі:

представника позивача Боненко О.В.

представника відповідача Довгуль В.В.

розглянувши у підготовчому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2018 року №Ф-1506-17/65, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить: визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2018 року №Ф-1506-17/65 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 11606,07 грн. заборгованості зі сплати єдиного внеску, винесену у відношенні Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 17.10.2019 року, після усунення недоліків позовної заяви, враховуючи, що із матеріалів позову не вбачалось порушення позивачем строків звернення до суду, було відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою суду у задоволенні клопотання позивача про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Центрального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - відмовлено. Витребувано у відповідача додаткові докази, а саме: інтегровану картку платника ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та дані інформаційної системи органу доходів і зборів із зазначенням періоду заборгованості по ЄСВ щодо ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

12.11.2019 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, разом із витребуваними ухвалою суду додатковими доказами.

06.12.2019 року представником позивача було подано додаткові пояснення.

Ухвалою суду від 19.12.2019 року адміністративну справу №160/9619/19 призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.

31.01.2020 року представником позивача подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

06.02.2020 року відповідачем подано письмове клопотання разом із додатковими доказами.

12.02.2020 року представником позивача повторно подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з додатками.

Ухвалою від 18.02.2020 року продовжено підготовче провадження на 30 днів.

03.03.2020 року представником позивача подано письмове клопотання, в якому вона просить суд визнати причину пропуску строку звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) поважною та поновити позивачу строк на звернення до суду.

В обгрунтування поданого клопотання представник позивача зазначила, що позивач у період зимових свят знаходилася та тимчасово перебувала, доглядаючи своєю матір`ю, вимушеною переселенкою ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Враховуючи зазначене просить суд визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною та поновити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до суду.

У підготовче засідання, призначене на 03.03.2020 року, з`явився представник позивача та представник відповідача.

Ухвалою суду від 03.03.2020 року замінено відповідача в адміністративній справі №160/9619/19 Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області (; 49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17А).

В ході підготовчого засідання судом поставлено на обговорення клопотання представника позивача щодо поновлення позивачу строку звернення до суду.

Представник позивача подане клопотання підтримала, просила суд його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення клопотання заперечувала.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання представника позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Пунктом 3 ч.3 ст.44 КАС України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.122 КАС України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачено можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2018 року №Ф-1506-17/65 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 11606,07 грн.

Згідно з абзацами 4, 5, 6 ч.4 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI), платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (абз.8 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI).

Відповідно до абз.9 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI, у разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку.

Отже, для звернення до суду з позовом про скасування вимоги про сплату єдиного внеску Законом №2464-VI встановлено 10-денний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що підтверджується довідкою Йосипівського старостинського округу №3 Узинської міської ради №14-18-28 від 24.02.2020 року, в якій зазначено, що ОСОБА_1 , 1967 року народження, дійсно з 01.12.2018 року по 28.02.2019 року проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та доглядала за своєю мамою, вимушеною переселенкою - ОСОБА_2 .

Згідно штампа Укрпошти на конверті відповідача, в якому на адресу позивача направлялася оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) вбачається, що до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області повернувся конверт 26.12.2018 року із довідкою Укрпошти від 08.12.2018 року про повернення кореспонденції за закінченням терміну зберігання.

Даний позов позивач подала до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 02.10.2019 року, в якому зазначила, що про порушення своїх прав та інтересів вона дізналася 24.09.2019 року, тобто в межах встановленого ч.4 ст.25 Закону №2464-VI десятиденного строку звернення до суду з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи інтересів. Копією супровідного листа №12006/12 від 17.07.2019 року підтверджується, що саме 24.09.2019 року позивачем було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, з якої позивач дізналася про існування оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.11.2018 року №Ф-1506-17/65.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що у період з 01.12.2018 року по 28.02.2019 року позивач дійсно перебувала у Київській області, де доглядала за своєю мамою, вимушеною переселенкою - ОСОБА_2 , тому дійсно не отримувала у цей період часу поштову кореспонденцію за своєю податковою адресою.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Аналіз практики Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, останній виходить з наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення з адміністративним позовом до суду є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожні справі; будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 4) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб; 5) недотримання строків було зумовлено діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції (несвоєчасне вручення судового рішення або не вручення судового рішення тощо); 6) відновлення строку необхідно для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає причини пропуску строку звернення до суду зазначені у клопотанні поважними, тому вважає за можливе поновити пропущний строк звернення до суду з даним позовом Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 121, 123 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити пропущений строк звернення до суду.

Ухвала окремо не оскаржується.

Повний текст ухвали складено 06.03.2020 року.

Суддя Д.В. Сидоренко