Справа № 826/13470/18
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Кобаля М.І., Собківа Я.М.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року (розглянута в порядку спрощеного провадження, м. Київ, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом Головного управління Держгеокадастру у Київській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Держгеокадастру у Київській області (далі - позивач, ГУ Держгеокадастру у Київській області) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. від 13.08.2018 у виконавчому провадженні № 566589025.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у відповідача були відсутні правові підстави для видання оскаржуваної постанови та накладення на позивача штрафу, оскільки позивач листом від 10.07.2018 №8-10-0.61-10877/2-18 повідомив відповідача про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/19769/16 від 28.09.2017 з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження № 566589025.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити частково.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене та у зв`язку із неприбуттям учасників справи у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 826/19769/16 виданого 15.03.2018 Окружним адміністративним судом міста Києва про «Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, які розташовані в межах Шпитківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з кадастровими номерами з :05:006:5204 по :05:006:5275 включно.».

Листом від 10.07.2018 №8-10-0.61-10877/2-18 Головне управління Держгеокадастру у Київській області повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про те, що на виконання рішення суду з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження №566589025 за допомогою функціоналу про виявлення технічної помилки, допущеної у відомостях Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, Державними кадастровими реєстраторами Міськрайоннного управління у Києво - Святошинському районі та м. Ірпені Головного управління Держгеокадастру у Київській області сформовано заяви про перенесення земельних ділянок з кадастровими номерами з :05:006:5204 по :05:006:5275 до архівного шару Національної кадастрової системи та земельні ділянки знаходяться в архіві.

13.08.2018 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Диких Оленою Василівною прийнято постанову ВП №56589025 про накладення на Головне управління Держгеокадастру у Київській області штрафу у розмірі 5100,00грн. за невиконання виконавчого листа виданого 15.03.2018 Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/19769/16.

Позивач не погоджуючись з постановою про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. від 13.08.2018 у виконавчому провадженні № 566589025 звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову цінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 3 ст. 18 вказаного Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 ст. 75 вказаного Закону визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідачем 13.06.2018 відкрито виконавче провадження №56589025 з виконання виконавчого листа виданого 15.03.2018 Окружним адміністративним судом міста Києва у справі №826/19769/16 про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, які розташовані в межах Шпитківської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області, з кадастровими номерами з :05:006:5204 по :05:006:5275 включно.

Листом від 10.07.2018 №10-0.61-10877/2-18, який отримано відповідачем 11.07.2018, позивачем повідомлено відповідача про те, що державна реєстрація земельних ділянок з кадастровими номерами :05:006:5204 по :05:006:5275 скасована, а саме, земельні ділянки з вказаними кадастровими номерами віднесено до архівного шару Національної кадастрової системи та земельні ділянки знаходяться в архіві, а тому позивачем виконано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/19769/16.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2018 у справі №826/19769/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛА ВІЛЛА» до Головного управління Держгеокадастру у Київській області , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача скасувати державну реєстрацію земельних ділянок, які розташовані в межах Шпитківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з кадастровими номерами з :05:006:5204 по :05:006:527 за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.09.2018, якою відмовлено в задоволенні клопотання позивача про повторне накладення на відповідача штрафу, яке вмотивовано тим, що відповідач не виконав рішення суду та не подав звіт про його виконання встановлено наступне: «Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що відповідачем не було внесено до Державного земельного кадастру (далі - ДЗК) відповідних записів про скасування державної реєстрації земельних ділянок, які розташовані в межах Шпитківської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, з кадастровими номерами з :05:006:5204 по :05:006:5275 включно та постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року не виконано.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що перенесення відомостей про вказані земельні ділянки до архівного шару Національної кадастрової системи без виконання саме вищенаведеної процедури скасування записів у ДЗК та здійснення реєстрації за позивачем у ДЗК інших земельних ділянок не надає достатніх та необхідних підстав для висновку про повне і належне виконання зазначеного судового рішення.

У контексті викладеного колегія суддів зазначає, що листом відповідача (вх. 91130/18 від 10.09.2018 р.) та доданими до нього документами /Т.3 а.с.1а-250, Т. 4 а.с.1-13/ не підтверджено виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року у даній справі, а саме лише перенесення відомостей про вказані земельні ділянки до архівного шару Національної кадастрової системи вказує на застосування відповідачем процедури виправлення помилок, визначеної пунктами 138-161 Порядку № 1051, а не скасування записів в в ДЗК в розумінні чинного законодавства.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що право позивача, на захист якого ним було подано позов у цій справі та яке визнано судом порушеним і для відновлення його й ухвалено судове рішення у цій справі, не є реалізованим без повного та належного виконання такого рішення суду.

Тож, невжиття відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень всіх належних і необхідних заходів для виконання постанови Окружного адміністративного суду м.Києва від 28 вересня 2017 року фактично нівелює мету правосуддя, порушує основоположний конституційний принцип обов`язковості судового рішення та конвенційні засади, зокрема ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і ставить позивача в юридичну невизначеність.».

На підставі вище зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що є рішення суду від 21.12.2018, яке набрало законної сили, яким встановлено, що станом на дату його прийняття відповідачем не виконано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/19769/16 від 28.09.2017 з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження №56589025 та спростовано доводи наведені позивачем в листі від 10.07.2018 №10-0.61-10877/2-18, які за твердження позивача мають свідчити про повне виконання рішення суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування постанови відповідача від 13.08.2018 ВП № 56589025 про накладення штрафу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, та відповідно, такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 205, 241, 242, 243, 251, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: М.І. Кобаль,

Я.М. Собків