Справа № 639/771/20
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №639/771/20
Провадження №2-а/639/26/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Шванського Андрія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач Задорожний І.М. з адміністративним позовом до відповідачаІнспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Шванського А.О., в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №589609 від 31.01.2020 року, винесену відповідачем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. та закрити провадження у справі за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31.01.2020 року приблизно о 22 год. 45 хв. позивач був зупинений працівниками патрульної поліції по трасі М-01 Київ - Чернігів - Нові Яриловичі 96 км. З пояснень патрульного про причину зупинки він повідомив позивачу, що той їхав по крайній лівій смузі на вантажному автомобілі MAN-TGX-18. 440BLS KRONE- НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , чим порушив правила дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. З вказаного приводу співробітником патрульної поліції взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівські області ДПП сержантом Шванським Андрієм Олександровичем було винесено зазначену вище оскаржувану постанову від 31.01.2020 року. Однак позивач зазначає, що 31.01.2020 року він дійсно рухався в напрямку м. Чернігова, не порушуючи ПДР. На 96 км траси М-01 Київ - Чернігів - Нові Яриловичі позивач переконався, що за ним не їдуть легкові автомобілі, які б могли його обігнати, перелаштувався в ліву смугу для розвороту щоб заїхати на АЗС «WOG» для перекусу та заправки автомобіля. Отже позивач вважає, що ним не порушено правил дорожнього руху, оскільки ПДР дозволяється рухатися в лівій смузі, якщо потрібно розвернутися, як в його випадку. Даний факт позивач намагався пояснити патрульному, однак він не бажав його слухати. Відповідачем не було надано позивачу жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення та існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того, позивач вказує, що йому не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені Конституцією України, не було надано можливості звернутися за правовою допомогою, оскільки він не володіє достатнім обсягом юридичних знань і не міг на місці захистити свої права, які передбачені Конституцією та Законами України, не міг довести поліцейському, що зупинка позивача була протиправною. Позивач також вважає, що відповідач порушив процедуру розгляду справи, а саме: не роз`яснив позивачу його права та обов`язки, не було оголошено про розгляд справи на місті зупинки, не надав можливості звернутися за правовою допомогою, не надав можливості ознайомитися з матеріалами справи, не роз`яснив право на оскарження постанови та порядок її оскарження, що за своєю суттю є порушенням прав позивача, встановлених КУпАП, Конституцією України та Конвенцією про захист прав та основоположних свобод людини. Таким чином позивач вважає, що відповідач виніс постанову, яка за формою і змістом не відповідає вимогам, встановленим законом, тому підлягає скасуванню.

У зв`язку з вищевикладеним позивач змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Шванського Андрія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання.

Разом з тим, 02.03.2020 року на адресу суду за вх. №6352 від відповідача Інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Шванського А.О. надійшов відзив на позов, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Крім того, відповідачем додано до відзиву оптичний диск із відеозаписом фіксації розгляду ним вищевказаної адміністративної справи.

В судове засідання 05.03.2020 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином. Позивач Задорожний І.М. надав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути вказану справу у його відсутність, позов підтримав, просив задовольнити.

Відповідач Інспектор взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП сержант поліції Шванський А.О. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 11 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст. 276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст. 258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст. 258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі № 379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку № 4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.11.2019 року роз`яснено відповідачу його право подати відзив та наслідки ненадання відзиву, однак відповідач зазначеним правом не скористався, у зв`язку з чим суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як вбачається з постанови серії ДПО №589609 від 31.01.2020 року, яка знаходиться в матеріалах справи, інспектором взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Шванським Андрієм Олександровичем притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. В тексті постанови зазначено обставини правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 , 31.01.2020 року о 22 год. 44 хв., керував транспортним засобом «MAN-TGX-18. 440BLS KRONE-SD» держаний номерний знак НОМЕР_2 / НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , на автодорозі М-01 Київ - Чернігів - Нові Яриловичі 96 км., яка має дві смуги руху в одному напряму в лівій смузі, при цьому права смуга була вільною, та водій не виконував маневр випередження, розвороту чи повороту ліворуч, чим порушив вимогип. 11.5. ПДР України. Постанова містить відмітку про те, що до неї нічого не додається. Посилання на наявність відео відсутнє. Позивач отримав копію постанови, про що є відповідна відмітка (особистий підпис ОСОБА_1 ) у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. (а.с.7).

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пунктом 11.5 ПДР України визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Судом, в порядку ст. 220 КАС України досліджено відеозапис, наданий суду на оптичному диску в додаток до відзиву відповідача з персонального мобільного відеореєстратора Інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Шванського Андрія Олександровича (а.с.31). З відеозаписів вбачається, що позивачу роз`яснені його права у відповідності до ст. 268 КУпАП та положення ст. 63 Конституції України, позивач ОСОБА_1 надав пояснення інспектору про те, що він перелаштувався в ліву смугу для розвороту з метою заїзду на АЗС «WOG», отже доводи позову в цій частині спростовуються дослідженими судом доказами.

Однак надані відповідачем до відзиву відеозаписи складаються із трьох відеофайлів, один з яких містить лише аудіозапис фактичний перебігу розгляду адміністративної справи, при цьому жоден із відеофайлів не містить відображення самого факту вчинення ОСОБА_1 порушення вимог п.11.5 ПДР України.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставіі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, незважаючи на заперечення позивача, вона не може бути визнана правомірною, оскільки позивач був позбавлений можливості повною мірою реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено жодних доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не надано належних доказів і суду під час розгляду даної справи, оскільки оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення (наявна відмітка «не додається»), а надані відповідачем відеофайли не містять зафіксованого факту правопорушення. З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 185, 222, 247, 251, 256, 258, 268 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Шванського Андрія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО №589609 від 31.01.2020 року, винесену інспектором взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП сержанта поліції Шванським Андрієм Олександровичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Жовтневим РВ у м Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 14.08.2015 року, РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Інспектор взводу №2 роти №3 БУПП в Чернігівській області ДПП сержант поліції Шванський Андрій Олександрович, місцезнаходження: 14039, м. Чернігів, вул. Громадська, буд. 66.

Повне рішення складено 06.03.2020 року.

Суддя Н.В. Баркова