Справа № 154/200/20
Суддя: Лященко О. В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
02 березня 2020 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді Лященка О.В.
при секретарі: Кравчук А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора УПП у Житомирській області 1-го батальйону 1-ї роти лейтенанта поліції Поліщука Дмитра Вадимовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ,-
21 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора УПП у Житомирській області 1-го батальйону 1-ї роти лейтенанта поліції Поліщука Дмитра Вадимовича та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови в справах про адміністративні правопорушення.
У адміністративній позовній заяві покликається на ту обставину, що 12.01.2020 року відповідачем по справі - інспектором УПП у Житомирській області 1-го батальйону 1-ї роти лейтенанта поліції Поліщуком Д.В. було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, за те, що в цей же день о 07 год. 37 хв в м. Житомир по провулку Кавалерйський,23 він керував автомобілем Mersedes-Bens 1223 НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч.2 КУпАП.
З винесенею відносно позивача постановою він не згоден, оскільки Правил дорожнього руху не порушував. Вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ст. 122 ч.2 є протиправною. Постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо їх змісту та процедури складення, є незаконною, надуманою, не містить будь-яких доказів його винуватості, а тому підлягає скасуванню. Тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. Постанова складалася інспектором без врахування його зауважень, пояснень та конкретної дорожньої обстановки. Доказів правопорушення не надано, свідків не опитано, тобто факт порушень оснований на припущеннях. Вважає дії, вчинені відповідачем, протиправними і незаконними та просить скасувати вказані постанови.
Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.
24.02.2020 року від відповідача інспектора Поліщука Д.В. надійшло клопотання, в якому відповідач просить долучити до матеріалів справи диск з відеозаписом правопорушення та оглянути його у судовому засіданні.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовну заяву підтримав, пояснив, що він керував автомобілем з увімкненими фарами. Однак інспектор заперечив це, показав фото на своєму гаджеті його авто, у якого нібито були вимкнуті фари, однак це не так. Фари світилися. На його прохання продемонструвати йому відеозапис правопорушення інспектор поліції відмовився це зробити.
Відповідачі у справі інспектор УПП у Житомирській області 1-го батальйону 1-ї роти лейтенанта поліції Поліщук Дмитро Вадимович та Департамент патрульної поліції Національної поліції України відзиву на позовну заяву не подали, для участі у розгляді справи повторно не з`явились.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені ст.286 КАС України.
Так, згідно ст.288 ч.1 п.3 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Згідно ст.289 КУпАП, ст.286 ч.2 КАС України скаргу на рішення (постанову) по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_1 , копію оскаржуваної ним постанови він отримав особисто у день її винесення, тобто 12.01.2020 року, тобто не пропустив строк її оскарження.
Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії ЕАК № 1964915 від 12.01.2020 року, винесеної інспектором УПП у Житомирській області 1-го батальйону 1-ї роти лейтенантом поліції Поліщуком Дмитром Вадимовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн., 12.01.2020 року о 07 год. 37 хв в м. Житомир по провулку Кавалерйський,23 він керував автомобілем Mersedes-Bens 1223 НОМЕР_1 , н.з. НОМЕР_2 без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 122 ч.2 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи, диск з відеозаписом події, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.
Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення користування зовнішніми освітлювальними приладами.
Суд, дослідивши доводи сторін, та надані на їх підтвердження докази, приходить до наступного висновку.
Частиною другою ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-УІІІ (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).
Статтею 222 КУпАП встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху,правил,що забезпечують безпеку руху транспорту,правил користування засобами транспорту(зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126 КУпАП).
Органи Національної поліції мають повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції,та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.
У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Слід зауважити, що відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.
Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (п.1 р.І Інструкції №1395).
Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

У відповідності до п.1 р.ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, додатків до неї немає, жодних доказів не зазначено.

Відповідно до п.5 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 р. за № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач подав суду диск із записом події, однак з дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що відеозйомка почалася під час складання інспектором постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення. З третього файла відеозапису вбачається, що він записувався на диск з мобільного телефону інспектора поліції, що є недопустимим доказом у справі.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміновані йому адміністративні правопорушення, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі знайшли своє підтвердження та підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд-

вирішив:

Адміністративну позовну заяву задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАК№1964915 від 12 січня 2020 року, винесену інспектором 1-ї роти 1-го батальйону УПП в Житомирській області Поліщуком Дмитром Вадимовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 425 грн., а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити на підставі ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 . Відповідачі інспектор 1-ї роти 1-го батальйону УПП в Житомирській області Поліщук Дмитро Вадимович, 10031, Житомирська область, м.Житомир, вул. Покровська, 96 та Департамент патрульної поліції Національної поліції України, 03048, м.Київ, вул.. Федора Ернста, 3.

Повний текст рішення виготовлено 05 березня 2020 року.

Головуючий: /-/ підпис.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду Волинської області О.В. Лященко