Справа № 813/1432/16
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 813/1432/16 пров. № А/857/1326/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Запотічного І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Галаз Ю.А.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Нікішин О.О., Кравець В.Ю.;

від відповідача - Боднар Л.Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2019р. в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській обл. про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень щодо збільшення сум грошових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб, податку з доходів фізичних осіб, рішення про анулювання єдиного податку (суддя суду І інстанції: Мартинюк В.Я., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 15 год. 15 хв. 15.10.2019р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 16.10.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

20.04.2019р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач фізична особа-підприємець /ФОП/ ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому, із урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправними та скасувати винесені відповідачем Головним управлінням /ГУ/ ДПС у Львівській обл. наступні рішення:

податкове повідомлення-рішення № /143 від 13.07.2015p., яким збільшено грошове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 17742 грн. 13 коп., з яких 13785 грн. 70 коп. за податковим зобов`язанням та 3956 грн. 43 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

податкове повідомлення-рішення № /144 від 13.07.2015p., яким збільшено грошове зобов`язання із податку з доходів фізичних осіб /ПДФО/ на суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн.;

рішення Бродівського відділення Буської ОДПІ № 694/13-14-13-00/256 від 31.03.2016р. про анулювання єдиного податку;

Акт перевірки № 66/17-00/ НОМЕР_1 від 07.05.2015р. (Т.1, а.с.4-5, 62).

Ухвалою суду від 12.09.2017р. заявлений позов в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування Акту перевірки № 66/17-00/ від 07.05.2015р. залишено без розгляду (Т.1, а.с.141-142).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2019р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправними та скасовані наступні рішення ГУ ДПС у Львівській обл.:

податкове повідомлення-рішення № /143 від 13.07.2015p. в частині визначення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб: за основним платежем в розмірі 10611 грн. 21 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 3162 грн. 81 коп.;

рішення Бродівського відділення Буської ОДПІ № 694/13-14-13-00/256 від 31.03.2016р. про анулювання єдиного податку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено та вирішено питання про розподіл судових витрат (Т.2, а.с.85-86).

Відповідно до додаткового рішення суду від 23.10.2019р. стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській обл. на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. (Т.2, а.с.100-101).

Згідно постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020р. апеляційну скаргу ГУ ДПС у Львівській обл. на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.10.2019р. залишено без задоволення, а вказане додаткове рішення без змін (Т.2, а.с.152-154).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДПС у Львівській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити (Т.2, а.с.159-161).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що під час проведення перевірки позивача податковим органом виявлено порушення вимог п.п.292.1, 292.6 ст.292, п.293.2 ст.293 Податкового кодексу /ПК/ України, по причині чого занижено єдиний податок до сплати в сумі 13785 грн. 70 коп., а також порушення вимог п.51.1 ст.51, абз. (б, г) п.176.2 ст.176 ПК України в частині подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь суб`єктів господарської діяльності - фізичних осіб за IV квартал 2013 року.

При цьому, ФОП ОСОБА_1 для ведення обліку розрахунків з абонентами кабельного телебачення використовував РРО DATECS, який не був зареєстрований в податковому органі. Фактично в 2012 році позивачем отримані кошти за надання послуг кабельного телебачення у сумі 140457 грн., в 2013 році - у сумі 168240 грн. та в 2014 році - у сумі 238175 грн. Вказані готівкові кошти не у повному обсязі відображені в книзі обліку доходів.

Окрім цього, Книга обліку доходів платником велися з порушеннями, а саме: за підсумками робочого дня в графі 2 Книги обліку не відображено суми доходів, що надходили на розрахунковий рахунок як оплата за послуги, та щоденні надходження готівки від абонентів (як оплата за послуги кабельного телебачення) з подальшим невідображенням в податкових деклараціях платника єдиного податку ФОПа.

Перевіркою достовірності визначення в податковій декларації обсягу доходу встановлено заниження доходу на загальну суму 275714 грн., в тому числі за 2012 рік - 54685 грн., за 2013рік- 40490 грн., за 2014 рік - 180539 грн. В порушення п.п.292.1, 292.6 ст.292, п.296.1 ст.296 ПК України позивачем в книзі обліку доходів за підсумками робочого дня відображався дохід не в повному обсязі.

Проведеною перевіркою правильності заповнення розрахунків 1-ДФ встановлено: подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих за IV квартал 2013 року, чим порушено п.51.1 ст.51, абз. (б, г) п.176.2 ст.176 ПК України.

Обставини заниження відображеного в податковій декларації доходу підтверджується наявними в матеріалах справи податковими деклараціями платника єдиного податку - ФОПа за 2012-2014 роки, Книгою обліку доходів та виписками з банківського рахунку позивача.

Також апелянт не погоджується з висновками судово-економічної експертизи, оскільки під час її проведення не були враховані чеки РРО, що видавалися споживачам за поступлення готівкових коштів за надані послуги, які були обревізовані під час перевірки. Розбіжність між сумами коштів, що надійшли по чеках РРО, сумами отриманої виручки та сумами, вказаними з книзі обліку доходів, описана в акті перевірки та не була взята експертом до уваги.

Позивачем ФОП ОСОБА_1 та його представником адвокатом Кравець В.Ю. скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останні вважають її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошують на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення, яке також відповідає усталеній судовій практиці по наведеній категорії справ (Т.2, а.с.187-188).

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача на підтримання поданої скарги, заперечення позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено під час судового розгляду справи, упродовж 20.04.2015р.-28.04.2017р. ревізорами Буської ОДПІ ГУ ДФС у Львівській обл. проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р., дотримання законодавства щодо укладання трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012р. по 31.12.2014р.

За результатами цієї перевірки складено Акт № 66/17-00/ від 07.05.2015р., яким встановлено наступні порушення:

п.п.292.1, 292.6 ст.292, п.296.1 ст.296, п.293.3 ст.293 ПК України, в результаті чого занижено єдиний податок до сплати в сумі 13785 грн. 70 коп., в т.ч. за 2012 рік 2734 грн. 25 коп., за 2013 рік 2024 грн. 50 коп., за 2014 рік 9026 грн. 95 коп., в результаті заниження доходу на загальну суму 275714 грн., в т.ч. за 2012 рік 54685 грн., за 2013 рік 40490 грн., за 2014 рік 180539 грн.;

п.51.1 ст.51, абз. (б, г) п.176.2 ст.176 ПК України, а саме подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь ФОПа (ознака доходу « 157») за IV квартал 2013 року;

п.296.1 ст.296 ПК України в частині неналежного ведення упродовж 2012-2014 років Книги обліку доходів.

На підставі вказаного Акту перевірки податковим органом прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

№ /143 від 13.07.2015p., яким збільшено грошове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 17742 грн. 13 коп., з яких 13785 грн. 70 коп. за податковим зобов`язанням та 3956 грн. 43 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ /144 від 13.07.2015p., яким збільшено грошове зобов`язання із ПДФО на суму штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 510 грн. (Т.1, а.с.23, 24).

Також Бродівським відділенням Буської ОДПІ прийнято рішення № 694/13-14-13-00/256 від 31.03.2016р., яким анульовано єдиний податок ФОП ОСОБА_1 по причині несплати протягом двох послідовних кварталів податкового боргу, що виник у платника єдиного податку (Т.1, а.с.21).

За висновками проведеної перевірки позивач упродовж 01.01.2012р.-31.12.2014р. здійснював діяльність на спрощеній системі оподаткування із застосуванням ставки єдиного податку, встановленої для сплати єдиного податку платниками єдиного податку III групи, сплачуючи до бюджету єдиний податок шляхом визначення відсоткової ставки єдиного податку у розмірі 5 % від доходу.

ФОП ОСОБА_1 для ведення обліку розрахунків з абонентами кабельного телебачення використовував РРО DATECS, який не був зареєстрований в податковому органі. Фактично в 2012 році позивачем отримані кошти за надання послуг кабельного телебачення у сумі 140457 грн., в 2013 році - у сумі 168240 грн. та в 2014 році - у сумі 238175 грн. Вказані готівкові кошти не у повному обсязі відображені в книзі обліку доходів.

Окрім цього, Книга обліку доходів платником велися з порушеннями, а саме: за підсумками робочого дня в графі 2 Книги обліку не відображено суми доходів, що надходили на розрахунковий рахунок як оплата за послуги, та щоденні надходження готівки від абонентів (як оплата за послуги кабельного телебачення) з подальшим невідображенням в податкових деклараціях платника єдиного податку ФОПа.

Перевіркою достовірності визначення в податковій декларації обсягу доходу встановлено заниження доходу на загальну суму 275714 грн., в тому числі за 2012 рік - 54685 грн., за 2013 рік- 40490 грн., за 2014 рік - 180539 грн. В порушення п.п.292.1, 292.6 ст.292, п.296.1 ст.296 ПК України позивачем в книзі обліку доходів за підсумками робочого дня відображався дохід не в повному обсязі.

Проведеною перевіркою правильності заповнення розрахунків 1-ДФ встановлено: подання не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих за IV квартал 2013 року, чим порушено п.51.1 ст.51, абз. (б, г) п.176.2 ст.176 ПК України.

Частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що по справі проведено судово-економічну експертизу, за результатами якої складено висновок № 5570 від 02.07.2019р. Згідно вказаного висновку в результаті дослідження поданого об`єму документів із встановленого в Акті перевірки № 66/17-00/ НОМЕР_1 від 07.05.2015р. розміру заниження оподатковуваного доходу суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за 2012-2014 роки в сумі 275714 грн. документально підтверджується заниження доходу на суму 63489 грн. 88 коп.; не підтверджується заниження доходу на суму 212224 грн. 12 коп.

Оскільки документально підтвердженими є завищення позивачем доходу в розмірі 63489 грн. 88 коп., тому, визначаючи суму грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб, контролюючий орган повинен був виходити із вказаною суми.

По причині того, що позивач із запізненням ознайомився із складеним Актом перевірки, несвоєчасно подав заперечення до цього Акту, тому податковим органом передчасно прийнято рішення № 694/13-14-13-00/256 від 31.03.2016р., яким анульовано єдиний податок ФОП ОСОБА_1 .

Решта доводів позивача судом визнані безпідставними та необґрунтованими, через що такі відхилені із наведенням відповідних мотивів.

Виходячи із змісту заявлених апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних висновків, з огляду на наступне.

Відповідно до пп.1 п.292.1 ст.292 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) доходом платника єдиного податку є для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

Пунктом 292.6 ст.292 ПК України встановлено, що датою отримання доходу платника єдиного податку є дата надходження коштів платнику єдиного податку у грошовій (готівковій або безготівковій) формі, дата підписання платником єдиного податку акта приймання-передачі безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг).

Згідно з пп.296.1.1 п.296.1 ст.296 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп та платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які не є платниками податку на додану вартість, ведуть Книгу обліку доходів шляхом поденного, за підсумками робочого дня, відображення отриманих доходів.

На думку податкового органу, обставини заниження відображеного в податковій декларації доходу підтверджуються наявними в матеріалах справи податковими деклараціями платника єдиного податку - ФОПа за 2012-2014 роки, Книгою обліку доходів та виписками з банківського рахунку позивача.

Разом з тим, первинні документи на підтвердження здійснення операцій з отримання ФОП ОСОБА_1 грошових коштів в результаті проведення ним господарської діяльності у матеріалах справи є відсутніми. Вказані документи також не описані в Акті перевірки № 66/17-00/ НОМЕР_1 від 07.05.2015р.

Окрім цього, по справі проведено судово-економічну експертизу.

Згідно висновку судово-економічної експертизи № 5570, складеному 02.07.2019р. судовим експертом Львівського науково-дослідного інститут судових експертиз, в результаті дослідження поданого об`єму документів із встановленого в Акті перевірки № 66/17-00/ НОМЕР_1 від 07.05.2015р. розміру заниження оподатковуваного доходу суб`єкта господарської діяльності - ФОПа ОСОБА_1 за 2012-2014 роки в сумі 275714 грн. документально підтверджується заниження доходу на суму 63489 грн. 88 коп.; не підтверджується заниження доходу на суму 212224 грн. 12 коп. (Т.2, а.с.22-46).

Оскільки документально підтвердженим є завищення позивачем доходу у розмірі 63489 грн. 88 коп., тому саме з цієї суми підлягає обчисленню сума грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб.

При цьому, покликання позивача на те, що банком помилково не було зазначено на квитанціях призначення платежу «поповнення обігових коштів», вірно відхилені судом першої інстанції, оскільки постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2017р. у справі № 914/1967/16 не встановлено порушень з боку AT «Райфайзен Банк Аваль» в частині незазначення на квитанціях призначення платежу - «поповнення обігових коштів» (Т.1, а.с.126-130).

Відтак, сума грошового зобов`язання з єдиного внеску, яка підлягає сплаті позивачем за обревізований період, становить за основним платежем - 3174 грн. 49 коп. (63489 грн. 88 коп. x 5%), за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 793 грн. 62 коп. (3174 грн. 49 коп. x 25 %).

Звідси, податкове повідомлення - рішення № /143 від 13.07.2015р. є протиправним в частині визначення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі: за основним платежем - 10611 грн. 21 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 3162 грн. 81 коп.

Відповідно до п.51.1 ст.51 ПК України платники податків, в тому числі податкові агенти, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків.

Згідно вимог пп.«б», «г» п.176.2 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані отримувати та зберігати протягом строку давності, встановленого цим Кодексом, документи первинного обліку, в тому числі на підставі яких визначаються витрати при розрахунку інвестиційного прибутку та формується податкова знижка платника податку; подавати особам, які згідно з цим Кодексом визначені відповідальними за утримання (нарахування) та сплату податку до бюджету, документи на підтвердження права платника податку, який отримує такі доходи, на застосування соціальних податкових пільг.

В силу приписів пп.119.2 п.119 ст.119 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 грн.

Розглядуваною перевіркою встановлено подання позивачем не у повному обсязі податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь суб`єктів господарської діяльності - фізичних осіб (ознака доходу « 157») за IV квартал 2013 року.

Позивач не надав під час судового розгляду доказів подання вказаної податкової звітності у повному обсязі.

Таким чином, податковим органом правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення, яким на позивача накладено штраф у розмірі 510 грн. на підставі п.119.2 п.119 ст.119 ПК України.

Окрім того, під час судового розгляду з`ясовано, що 28.12.2015р. позивач ознайомився з Актом перевірки № 66/17-00/ НОМЕР_1 від 07.05.2015р., а заперечення до ньому подав лише 05.01.2016р.

Відтак, наведені обставини вплинули на строки реалізації права позивача на оскарження податкових повідомлень-рішень, які прийняті на підставі вказаного Акта перевірки.

Таким чином, податковим органом передчасно прийнято рішення про анулювання єдиного податку № 694/13-14-13-00/256 від 31.03.2016р. на підставі пп.298.2.3 п.298.2 ст.298 ПК України у зв`язку з наявністю податкової заборгованості, яка виникла на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Покликання апелянта на невірність результатів судово-економічної експертизи через неповноту дослідження первинних документів, колегія суддів відхиляє, оскільки такі не обґрунтовані будь-якими доказами. Також відповідачем не ставилося перед судом питання про проведення повторної чи додаткової експертизи з цих мотивів.

При цьому, податковим органом вказано на використання позивачем незареєстрованого в установленому порядку РРО, а відтак сформовані останнім документи не можна вважати первинними.

Окрім цього, позивач наголошує на тому, що ним фактично використовується принтер кухонний ЕП-55, який налаштований для полегшення друку бланків чеків (Т.2, а.с.189).

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими стосовно визнання протиправними і скасування:

податкового повідомлення-рішення № /143 від 13.07.2015р. в частині визначення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб в розмірі: за основним платежем - 10611 грн. 21 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 3162 грн. 81 коп.;

рішення про анулювання єдиного податку № 694/13-14-13-00/256 від 31.03.2016р.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є частково підставним та обґрунтованим, через що останній підлягає до часткового задоволення, з вищевикладених мотивів.

Згідно ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДПС у Львівській обл.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2019р. в адміністративній справі № 813/1432/16 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДПС у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
І. І. Запотічний
Дата складення повного судового рішення: 04.03.2020р.