Справа № 185/2938/16-а
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

06 березня 2020 року м. Дніпросправа № 185/2938/16-а

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Малиш Н.І., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року за виключними обставинами у справі № 185/2938/16-а (2-а/185/313/16) за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

28 березня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови йому у перерахунку пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" з 01 січня 2016року у зв"язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанов КМУ № 505 від 31.05.2012року, №763 від 30.09.2015року та № 1013 від 09.12.2015року, на підставі довідки про заробітну плату, виданої прокуратурою Дніпропетровської області від 29.01.2016року № 18-20вих16, виходячи з розміру 88% місячного заробітку, без обмежень граничного розміру пенсії, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії, відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру".

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року адміністративний позов задоволений частково.

Визнано протиправними дії Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" Зобов`язати Павлоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області здійснити перерахунок призначеної пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016 року у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до Постанов КМУ № 505 від 31.05.2012року, № 763 від 30.09.2015року та 1013 від 09.12.2015року згідно з вимогами ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991року № 1789-ХІІ"Про прокуратуру" в редакції Закону України від 12.07.2001року № 2663-ІІІ, на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області № 18-20 вих. № 16 від 29.01.2016року в розмірі 88 % місячного заробітку, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, відповідач подав апеляційну скаргу.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року апеляційну скаргу Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задоволено; постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року скасовано; у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з постановою суду, позивач оскаржив її до Вищого адміністративного Суду України.

Ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 17 жовтня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року скасовано, а постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року залишено в силі.

Не погодившись з такою ухвалою, відповідач оскаржив її до Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 31 травня 2018 року заяву Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області задоволено; ухвалу Вищого адміністративного Суду України від 17 жовтня 2017 року скасовано, постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року залишено в силі.

Апеляційний суд, з яким погодився касаційний суд, залишаючи в силі постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року, виходив з того, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок його пенсії положення статті 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-XII від 05.11.1991 втратили чинність, а відповідно до ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» № 1697-VІІ від 14.10.2014 визначення умов і порядку перерахунку пенсій, призначених працівникам прокуратури, віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України. В свою чергу, Кабінетом Міністрів України умови та порядок перерахунок призначених пенсій працівникам прокуратури не визначено і відповідний нормативно-правовий акт не прийнято, а суб`єктивне право пенсіонера на перерахунок пенсії виникає в момент звернення із заявою про перерахунок на підставі нормативно-правового акту, який є чинним на час подачі відповідної заяви, пенсія не може бути перерахована на підставі норми права, яка втратила свою чинність.

9 січня 2020 року до Третього апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року за виключними обставинами у справі № 185/2938/16-а (2-а/185/313/16).

В обґрунтування зазначеної заяви позивач вказав, що Конституційним Судом України ухвалене рішення від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 у справі за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII. Цим рішенням Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. За доводами позивача, встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, застосованого судом апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи, є підставою для перегляду постанови у справі за виключними обставинами, скасування постанови суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог з ухваленням нового судового рішення про залишення без змін постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2016 року.

Від відповідача відзив на заяву позивача про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року за виключними обставинами у справі № 185/2938/16-а(2-а/185/313/16) до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду заяви.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши доводи заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні з огляду на таке.

Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами встановлені статтею 361 КАС України, відповідно до частини 1 якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

За приписами пункту 1 частини 5 статті 361 КАС, на який посилається заявник, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Отже, для перегляду судового рішення у зв`язку з виключними обставинами відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС необхідне одночасне існування двох обставин:

1. встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи

2. судове рішення, яке просить переглянути заявник, повинно було підлягати виконанню, зокрема бути зобов`язувального чи стягувального характеру, але таке рішення ще не виконано.

З огляду на вказане апеляційний суд вважає, що рішення, яким відмовлено в позові, перегляду у зв`язку з виключними обставинами не підлягає.

Частиною 4 статті 368 КАС України встановлено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 (далі Рішення № 7-р(ІІ)/2019) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

У спірному випадку постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року, яку просить переглянути заявник у зв`язку з виключними обставинами, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 і відповідно це судове рішення не підлягало виконанню.

Відтак, зважаючи на приписи пункту 1 частини 5 статті 361 КАС та враховуючи, що судове рішення, яке просить переглянути заявник, не підлягало виконанню, суд доходить висновку про відсутність підстав, визначених п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, для перегляду у зв`язку з виключними обставинами постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статтею 91 Закону України Про Конституційний Суд України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У пункті 2 резолютивної частини Рішення № 7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, відповідні положення втратили чинність з 13 грудня 2019 року.

Відповідно, саме з 13 грудня 2019 року з дня втрати чинності положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, позивач набув право на перерахунок пенсії, яке може бути реалізовано позивачем шляхом звернення до відповідача з питання перерахунку пенсії.

За таких обставин апеляційний суд відмовляє у задоволенні заяви про перегляд постанови суду апеляційної інстанції у зв`язку з виключними обставинами, оскільки рішення, яке просить переглянути заявник не підпадає під дію пункту 1 частини 5 статті 361 КАС.

Керуючись статтями 328, 329, 361, 368, 369 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2017 року за виключними обставинами у справі № 185/2938/16-а (2-а/185/313/16).

Ухвала суду набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з того ж часу.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя Н.І. Малиш

суддя І.В. Юрко