Справа № 560/3579/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3579/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

03 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року (м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року позов задоволено, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не включення до трудового/страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 протягом квітня 2019 року та неврахуванням при визначенні розміру пенсії заробітної плати за квітень 2019 року; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в здійснені ОСОБА_1 перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2016 - 2018 роки; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до трудового/страхового стажу період його роботи протягом квітня 2019 року та визначити, ОСОБА_1 розмір пенсії з урахуванням трудового/страхового стажу 42 роки 6 місяців виходячи із заробітної плати по 30.04.2019 включно із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, за 2016 - 2018 роки; стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 768 грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, відповідачем зазначено, що на підставі заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.05.2019 року позивача переведено з пенсії за вислугою років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV.

Відповідач вказує на те, що позивачу вже була призначена пенсія (з 21.09.1998 року), у зв`язку із чим, на позивача розповсюджується дія Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ, яким визначено, що пенсії, призначені (перераховані) до 2017 року, перераховуються із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

Відповідно до п. 4-4 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016-2018 роки.

Відповідач звергає увагу на те, що зазначений показник середньої заробітної плати застосовується лише при первинному призначенні пенсії та переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, якщо особа продовжує працювати та набула не менше 24 місяців страхового стажу після призначення чи попереднього перерахунку пенсії по інвалідності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 , з 21.09.1998 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

З 01.01.2007 року по 06.05.2019 року позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як одержувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

На підставі заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.05.2019, позивача переведено з пенсії за вислугою років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, на пенсію за віком згідно Закону України № 1058-ІV.

При призначенні пенсії за віком в травні 2019 року працівниками ГУ ПФУ в Хмельницькій області застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, замість застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016-2018 роки, оскільки позивач не надавав згоди на врахування заробітної плати із застосуванням показника за 2014-2016 роки.

Позивач 16.08.2019 звернувся до відповідача з заявою в якій просив здійснити перерахунок пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходи) в Україні за 2016-2018, починаючи з дати подання ним заяви.

На подану заяву відповідач надав лист (відмову) від 17.09.2019 №М-885-П-02.26-04 в якій зазначив, що відповідно до п. 4-4 Прикінцевих положень Закону з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016-2018 роки. Зазначений показник середньої заробітної плати застосовується лише при первинному призначенні пенсії та переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, якщо особа продовжує працювати та набула не менше 24 місяців страхового стажу після призначення чи попереднього перерахунку пенсії по інвалідності.

Згідно поданої заяви від 06.05.2019 позивача переведено з пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням страхового стажу 42 роки 5 місяців (враховано по 31.03.2019 року) та заробітної плати за період роботи з 01.07.2000 по 31.03.2019 (із-за відсутності на день прийняття рішення про переведення з одного виду пенсії на інший даних про середню заробітну плату за березень 2019 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати за березень 2019 року використано середню заробітну плату за лютий 2019 року). Індивідуальний коефіцієнт заробітку становив 4.27565.

Враховуючи зазначене, відповідач зазначив, що позивачу безпідставно враховано до страхового стажу та заробітної плати квітень 2019 року, у зв`язку із відсутністю необхідних документів.

Відповідач також зазначив, що з врахуванням ч.4 ст.42 Закону позивач має право дорахувати квітень 2019 року в розрахунок стажу та заробітної плати не раніше, як через два роки після призначення (перерахунку) пенсії.

Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 (далі - Закон України №1058-ІV) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-ІV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск: К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 +... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною 3 ст. 45 цього Закону передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом №1058-IV.

Судова колегія погоджується з доводами суду першої інстанції, що у даному випадку позивачу призначено іншу пенсію за іншим Законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком на умовах Закону України № 1058-IV).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду висловленій у постанові від 14.02.2018 (справа № 465/5246/17), постанові від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17, постанові від 13.12.2018 у справі № 185/860/17, постанові від 06.02.2019 у справі № 333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17, якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-IV.

Згідно ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV позивачу здійснено вперше.

А тому, відповідач мав призначити пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016, 2017 та 2018 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-IV.

При цьому, враховуючи те, що позивач звернувся з заявою до Пенсійного Фонду в травні 2019 року, а отже квітень 2019 року зараховується у відповідний страховий стаж.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта стосовно того, що відомості про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески за ОСОБА_1 за квітень 2019 року відсутні, оскільки в матеріалах справи містяться докази того, що відповідні страхові внески за квітень 2019 року були сплачені, а тому відповідачем протиправно не було враховано відповідний період до страхового стажу позивача.

Отже, відповідач призначаючи пенсію за віком з 06.05.2019 при вирішенні питання про призначення пенсії враховує фактичний трудовий/страховий стаж на день виникнення права на пенсію, а не на день звернення з заявою про призначення пенсії, що є на думку суду не припустимим, оскільки позивачу було безпідставно зменшено розмір трудового/страхового стажу на один місяць, зокрема не враховано квітень 2019 року за який ЄСВ сплачений належним чином.

Таким чином, відповідач під час призначення пенсії позивачу протиправно не врахував квітень 2019 року до страхового стажу, а також всупереч волі позивача визначив останньому показник середньої заробітної плати за три календарні роки з 2014-2016 замість 2016-2018.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не включення до трудового/страхового стажу періоду ОСОБА_1 роботи протягом квітня 2019 року та неврахуванням при визначенні розміру пенсії заробітної плати за квітень 2019 року, та щодо відмови в здійснені ОСОБА_1 перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2016 - 2018 роки.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 03 березня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.