Справа № 359/7484/19
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/359/23/2020
Справа №359/7484/19
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора сектору реагування патрульної поліції №2 Управління патрульної поліції Бориспільського відділу поліції Зуєва Ігора Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 04 серпня 2019 року інспектором СРПП №2 УПП Бориспільського ВП Зуєвим І.Ю. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №080001, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні. Зі змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21154» та не був пристебнутий ременем безпеки. Позивач не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та вважає постанову протиправною. Оскільки, вказаного правопорушення не вичиняв. Тому у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.5 ст.121 КУпАП. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №080001 від 04 серпня 2019 року.

У судовому засіданні позивач та його представник Веселовський С.В. підтримали адміністративний позов та наполягали на його задоволенні.

Відповідач інспектор СРПП №2 УПП Бориспільського ВП Зуєв І.Ю. у судове засідання не з`явилася. Відзив на позов не надав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно з ч.2 ст.175 та ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 серпня 2019 року інспектор СРПП №2 УПП Бориспільського ВП Зуєв І.Ю. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №080001, якою наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 гривні за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.9).

Зі змісту даної постанови вбачається, що 04 серпня 2019 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21154», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Вороньків-Кийлів» та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3в) ПДР України.

У відповідності до положення ч.5 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами у вигляді накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п.2.3в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

У відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121 цього Кодексу.

Встановлено, що відповідач Зуєв ОСОБА_2 є інспектором СРПП №2 Бориспільського ВП ГУНП в Київській області, та на момент складання оскаржуваної постанови серії ДПО18 №080001 від 04 серпня 2019 року, у відповідності до вищенаведених вимог ст.222 КУпАП, мав право розглядати справи про адміністративні правопорушення, а саме про порушення правил дорожнього руху за ч.5 ст.121 КУпАП та накладати адміністративні стягнення, отже діяв у межах свої повноважень.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч цьому, відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Згідно з положенням ч.4 ст.159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем не надано суду доказів на спростування позовних вимог та доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП України.

У відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 04 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.35 Закону України «Про дорожній рух», ч.1 ст.8, п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», ч.5 ст.121, ч.1 ст.222, ст.251, ст.252, ст.280 КУпАП, ч.1 та ч.2 ст.77, ч.4 ст.159, ч.2 ст.175, ч.1 ст.205, п.2 ч.1 ст.241, ч.1-ч.2 ст.243, ст.244-246, п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №080001 від 04 серпня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП, закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський