Справа № 944/4578/19
Суддя: Кондратьєва Н. А.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/4578/19
Провадження №2-а/944/105/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кондратьєвої Н.А.

за участю секретаря судового засідання Юрчишина В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови серії ДП18 № 635554 від 29.08.2019 року та закриття провадження,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП 18 № 635554 від 29.08.2019 року та закриття провадження. В обґрунтування позову покликається на те, що 29.08.2019 року, рухаючись по вул. Шевченка у м. Львові, його зупинив інспектор взводу № 2 роти № 2, батальйону № 3 УПП у Л/о ДПП лейтенант поліції Городецький І.М. та склав постанову про накладення адміністративного стягнення за керування транспортним засобом користуючись засобами зв`язку, а саме мобільним телефоном та за те, що він не пред`явив посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.9 д, 2.1а, 2.1 б Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. З постановою не згідний, вважає її незаконною та винесеною з порушенням норм чинного законодавства. Як вбачається з постанови, поліцейський не зазначив порушень правил дорожнього руху, через які він здійснив зупинку транспортного засобу, що свідчить про незаконність його вимоги зупинити транспортний засіб та подальших його дій. Поліцейський не повідомив його про причини зупинки транспортного засобу, вимагав пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Він цього не зробив, оскільки працівник поліції хотів вилучити вказані документи, які були необхідні йому для запланованої поїздки в Республіку Польща. Також працівником поліції було обмежено його у праві знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, користуватися правовою допомогою адвоката. Оскільки постанова про накладення адміністративного стягнення складена з порушенням норм законодавства, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 28.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи його відсутності та відсутності позивача, просить позов задовольнити.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, вирішуючи спір у межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

З матеріалів справи судом встановлено, що 29.08.2019 року інспектором взводу № 2 роти № 2, батальйону № 3 УПП у Л/о ДПП лейтенантом поліції Городецьким І.М. було винесено постанову серії ДП18 № 635554 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 126 КУПАП.

Згідно з вказаною постановою 29.08.2019 року о 12 год 15 хв, в м. Львові по вул. Шевченка ОСОБА_1 керував транспортним засобом, користуючись засобами зв`язку, а саме мобільним телефоном, тримаючи його у руці, не пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.п. 2.9 д, 2.1 а, 2.1 б Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.9 д Правил дорожнього руху водієві забороняється під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання).

Відповідно до п. 2.1. а та п. 2.1. б Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за № 1395.

Згідно з пунктом 9, 10 розділу ІІІ зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 , Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 року у справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

В матеріалах справи відсутній будь-який доказ, яким зафіксовано чи може бути підтверджено порушення позивачем Правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не надав до суду жодних належних і допустимих, у розумінні ст. 72 КАС України, доказів, які б підтверджували правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення, доводи позивача, якими він заперечує правомірність складеної постанови відповідачем не спростовані, а тому суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача слід закрити, оскільки немає доказів події адміністративного правопорушення, а відсутність події адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП виступає обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 251, 280 КУпАП, ст. ст. 77, 205, 246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Львові про скасування постанови серії ДП18 № 635554 від 29.08.2019 року та закриття провадження задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 № 635554 від 29.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, визначеному ст. ст. 272, 286, пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін.

Позивач ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Управління патрульної поліції у м. Львові Департаменту патрульної поліції, юридична адреса: 79000, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Н.А. Кондратьєва