Справа № 640/4739/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

04 березня 2020 року м. Київ № 640/4739/20

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Приватного акціонерного товариства "F&C Realty"

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердара Миколи Миколайовича

про визнання протиправними та скасувань постанов в частині

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "F&C Realty" звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними, такими, що не грунтуються на законодавстві та скасувати:

пункт 3 постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2020 щодо стягнення з боржника ПрАТ "F&C Realty" основної винагороди приватного виконавця в розмірі 26 906 329,23 грн.;

пункт 1 постанови від 17.02.2020 про стягнення з боржника основної винагороди щодо стягнення з боржника ПрАТ "F&C Realty" на користь приватного виконавця основної винагороди в розмірі 26 906 329,23 грн.;

частину другу пункту 1 постанови про арешт майна боржника щодо накладання арешту на майно, що належить боржнику ПрАТ "F&C Realty" у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 29 596 940,55 грн.;

пункт 2 постанови про арешт майна боржника щодо направлення копії постанови на виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника, та сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону України "Про виконавче провадження").

Як вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження № 61302241 відкрито приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Бердаром М,М. з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 25.10.2019 № 910/19971/16.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно зі статтею 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

При цьому, якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 213/2012/16.

Таким чином, вимоги позивача в частині оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження № 61302241 та постанови про арешт майна боржника підсудні Господарському суду міста Києва.

Одночасно суд вказує на те, що зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця та в постанові про арешт майна боржника про звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця не може бути підставою для зміни підсудності даної справи.

Вимоги позивача в частині оскарження постанови від 17.02.2020 про стягнення з боржника основної винагороди підсудна Окружному адміністративному суду міста Києва.

Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви.

Керуючись п. 6 ч. 4 ст. 169, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути.

Відповідно до частини сьомої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Згідно зі статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суддя М.А. Бояринцева