Справа № 160/3879/19
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2020 року

Київ

справа №160/3879/19

адміністративне провадження №К/9901/4555/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Мороз Л.Л., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року по справі № 160/3879/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська хімічна компанія» до ГУ Держпраці про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська хімічна компанія» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ГУ Держпраці, в якій просило:

- визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН1141/252/АВ/ТД-ФС/285 від 28 березня 2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН1141/252/АВ/МГ-ФС/286 від 28 березня 2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову ГУ Держпраці про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН1141/252/АВ/ІП-ФС/287 від 28 березня 2019 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року позов задоволений частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову ГУ Держпраці про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН1141/252/АВ/ТД-ФС/285 від 28 березня 2019 року.

Визнано протиправною та скасовано постанову ГУ Держпраці про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН1141/252/АВ/МГ-ФС/286 від 28 березня 2019 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції розглянули справу за правилами загального позовного провадження.

На зазначені судові рішення відповідач подав касаційну скаргу відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яку зареєстровано у Верховному Суді 18 лютого 2020 року, у якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року та прийняти рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

На обгрунтування скарги зазначив, що позиція ГУ Держпраці, зазначена у скарзі, узгоджується із судовою практикою. Так, у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 816/2325/16 зазначено, що індексація заробітної плати є і мінімальною державною гарантією і державною соціальною гарантією, оскільки стосується працівників та їх сімей.

Разом із цим, суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам статтей 328, 330 КАС України, з огляду на таке.

З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини 2 якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним.

Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України.

Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною 4 статті 328 КАС України є залишення такої скарги без руху.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки на порушення вимог пункту 4 частини 2 цієї статті, у ній не зазначено, передбачені статтею 328 цього Кодексу підстави, а аргументи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 330 КАС України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржник не додав до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

За змістом підпункту 3 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На момент звернення з позовом (у квітні 2019 року) пункт 3 частини 2 статті 4 Закону № 3674-VI передбачав, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору була встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У частині 1 статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено в 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2019 року в розмірі 1 921,00 грн.

Судовий збір, що підлягав сплаті при зверненні до суду з позовом, який містить три позовні вимоги майнового характеру, поданим юридичною особою в 2019 році складав 20 699,50 грн. (3 755,70 + 15 022,80 + 1 921,00 = 20 699,50).

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 41 399,00 грн. (20 699,50 * 200% = 41 399,00).

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.

Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Для усунення недоліків касаційної скарги Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області необхідно сплатити судовий збір у розмірі 41 399,00 грн. за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, найменування податку, збору, платежу - судовий збір (Верховний Суд, 055), призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД Касаційний адміністративний суд, номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 248, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2020 року по справі № 160/3879/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровська хімічна компанія» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу - залишити без руху.

Надати Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання документа про сплату судового збору або зазначення підстав звільнення від його сплати та навести підстави касаційного оскарження, визначені статтею 328 КАС України.

Роз`яснити, що у разі неусунення зазначених недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк, скарга буде повернута заявнику.

Надіслати Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Тацій Л.В.

Суддя Мороз Л.Л.

Суддя Стеценко С.Г.