Справа № 520/6623/19
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 р.Справа № 520/6623/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., місце складання м. Харків, повний текст складено 27.08.19 року по справі № 520/6623/19

за позовом Повного товариства "Ломбард "Стрілець" Адарюков і компанія"

до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Повне товариство «Ломбард «Стрілець» Адарюков і компанія», звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якому просив суд визнати протиправними і скасувати рішення ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області №11 від 17.01.2019, №14 від 17.01.2019, №15 від 17.01.2019, №16 від 17.01.2019, №17 від 17.01.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не є розповсюджувачем реклами та не одержував письмової вимоги з приводу надання документів і пояснень відносно вартості реклами.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 у справі № 520/6623/19 задоволено адміністративний позов Повного товариства "Ломбард "Стрілець" Адарюков і компанія" до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, Харківською міською радою було сповіщено відповідача, ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області, про виявлення ознак невиконання заявником, Повним товариством «Ломбард «Стрілець» Адарюков і компанія» вимог рішення №627 від 12.09.2018р. з приводу демонтажу спеціальних конструкцій, розміщених з порушенням ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 148/2.

11.10.2018 відповідачем була складена письмова вимога №5.3/15022 про надання документів і пояснень з приводу вартості розповсюдженої реклами.

12.10.2018 відповідачем було складено протокол №130 про вчинення протиправного діяння, а саме: розміщення зовнішньої реклами з інформаційним полем «Золотой Стрелец» за адресою: АДРЕСА_1 2 за відсутності дозволу Харківської міської ради на розміщення зовнішньої реклами.

12.10.2018 відповідачем було складено протокол №131 про вчинення протиправного діяння, а саме: розміщення зовнішньої реклами з інформаційним полем «Рухомий рядок …» за адресою: м. Харків вул. Полтавський шлях, 148/2 за відсутності дозволу Харківської міської ради на розміщення зовнішньої реклами.

12.10.2018 владним суб`єктом було складено протокол №132 про вчинення протиправного діяння, а саме: розміщення зовнішньої реклами з інформаційним полем «Ювелирный» за адресою: м. Харків вул. Полтавський шлях, 148/2 за відсутності дозволу Харківської міської ради на розміщення зовнішньої реклами.

12.10.2018 відповідачем було складено протокол №133 про вчинення протиправного діяння, а саме: розміщення зовнішньої реклами з інформаційним полем «Золото …» за адресою: м. Харків вул. Полтавський шлях, 148/2 за відсутності дозволу Харківської міської ради на розміщення зовнішньої реклами.

12.10.2018 відповідачем було складено протокол №134 про вчинення протиправного діяння, а саме: розміщення зовнішньої реклами з інформаційним полем «Ювелирный ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Харків вул. Полтавський шлях, 148/2 за відсутності дозволу Харківської міської ради на розміщення зовнішньої реклами.

Рішенням №11 від 17.01.2019 до Повного товариства на підставі протоколу №130 від 12.10.2018 за порушення абз. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» (ненадання документів та пояснень на вимогу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області стосовно вартості розповсюдженої реклами) на підставі ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» було застосовано 1.700,00грн. штрафу.

Рішенням №14 від 17.01.2019 до Повного товариства на підставі протоколу №133 від 12.10.2018 за порушення абз. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» (ненадання документів та пояснень на вимогу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області стосовно вартості розповсюдженої реклами) на підставі ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» було застосовано 1.700,00грн. штрафу.

Рішенням №15 від 17.01.2019 до Повного товариства на підставі протоколу №132 від 12.10.2018р. за порушення абз. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» (ненадання документів та пояснень на вимогу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області стосовно вартості розповсюдженої реклами) на підставі ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» було застосовано 1.700,00грн. штрафу.

Рішенням №16 від 17.01.2019 до Повного товариства на підставі протоколу №131 від 12.10.2018р. за порушення абз. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» (ненадання документів та пояснень на вимогу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області стосовно вартості розповсюдженої реклами) на підставі ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» було застосовано 1.700,00грн. штрафу.

Рішенням №17 від 17.01.2019 до Повного на підставі протоколу №134 від 12.10.2018р. за порушення абз. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про рекламу» (ненадання документів та пояснень на вимогу ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області стосовно вартості розповсюдженої реклами) на підставі ч. 6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» було застосовано 1.700,00грн. штрафу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з недоведеності події вчинення особою порушення закону, що стало підставою для скасування оскарженого рішення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, проте з інших мотивів та підстав.

За визначенням ч.1 ст.1 Закону України «Про рекламу» зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

При цьому, у силу ч.6 ст.9 означеного закону вивіска чи табличка з інформацією про зареєстроване найменування особи, знаки для товарів і послуг, що належать цій особі, вид її діяльності (якщо це не випливає із зареєстрованого найменування особи), час роботи, що розміщена на внутрішній поверхні власного чи наданого у користування особі приміщення, на зовнішній поверхні будинку чи споруди не вище першого поверху або на поверсі, де знаходиться власне чи надане у користування особі приміщення, біля входу в таке приміщення, не вважається рекламою.

Згідно з п.48 Типових правил розміщення зовнішньої реклами (затверджені постановою КМУ від 29.12.2003р. №2067) вивіски чи таблички: повинні розміщуватися без втручання у несучі конструкції, легко демонтуватися, щоб не створювати перешкод під час робіт, пов`язаних з експлуатацією та ремонтом будівель і споруд, на яких вони розміщуються; не повинні відтворювати зображення дорожніх знаків; не повинні розміщуватися на будинках або спорудах - об`єктах незавершеного будівництва; площа поверхні не повинна перевищувати 3 кв. метрів.

За правилом ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст.27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами.

Відповідно до п. 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693 (далі Порядок №693) накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право Голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Згідно п. 9 Порядку №693 підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Антимонопольного комітету, Національної ради з питань телебачення і радіомовлення, Мінфіну, НКЦПФР або Держспоживінспекції та її територіальних органів.

Згідно п. 10 Порядку №693 протокол про порушення законодавства про рекламу подається Держспоживінспекції або її територіальним органам за місцем вчинення порушення. Протокол розглядається у місячний строк.

Відповідно до п. 11 Порядку №693 за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Згідно п. 12 Порядку №693 справа розглядається у місячний строк з дня прийняття рішення про початок її розгляду. До строку розгляду справи не зараховується час на отримання необхідних доказів і проведення експертизи. Строк розгляду справи може бути продовжений Головою Держспоживінспекції, його заступниками, начальниками територіальних органів Держспоживінспекції, їх заступниками не більше ніж на три місяці.

Матеріалами справи встановлено, що протоколи про порушення законодавства про рекламу відносно позивача були винесені на наступний день, після складання вимоги про надання документів і пояснень з приводу вартості розповсюдженої реклами.

При цьому, відповідачем не надано рішення про початок розгляду справи відповідно до п. 11 Порядку №693.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази продовження строку розгляду справи, натомість оскаржувані рішення в порушення п. 12 Порядку №693 були прийняті лише 17.01.2019.

Згідно п. 14 Порядку №693 Держспоживінспекція та її територіальні органи повідомляють рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами про розгляд справи не пізніш як за три дні до дати розгляду, а у невідкладних випадках - не пізніш як за один день.

Відповідно до п. 16 Порядку №693 справа розглядається за участю представника особи, щодо якої порушено справу. В разі його відсутності справу може бути розглянуто, якщо незважаючи на своєчасне повідомлення про місце і час розгляду справи не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Матеріалами справи підтверджено, що вимога від 11.10.2018 №5.3/15022 про надання документів і пояснень з приводу вартості розповсюдженої реклами була направлена позивачу лише 17.10.2018, натомість на зворотньому поштовому повідомленні відсутня відмітка дати отримання вказаної вимоги позивачем. (т. 1 а.с. 185)

Крім цього, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази направлення на адресу позивача рішень про початок розгляду справи та протоколів про порушення законодавства про рекламу, а так само доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справ.

При цьому, телефонограма від 10.01.2019 посилається на номер телефону, який не значиться за позивачем в реєстрі, натомість у відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує про належність вказаного номеру телефона.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано належні та допустимі докази правомірності своїх дій.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів прийшла до висновку про те, що відповідачем у спірних відносинах допущено порушення порядку розгляду та накладення штрафі у сфері законодавства про рекламу.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку проте, що рішення рішення ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області №11 від 17.01.2019, №14 від 17.01.2019, №15 від 17.01.2019, №16 від 17.01.2019, №17 від 17.01.2019 не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог Повного товариства "Ломбард "Стрілець" Адарюков і компанія", але з інших мотивів та підстав, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні в цій частині.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 року по справі № 520/6623/19 змінити з мотивів та підстав його прийняття.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 06.03.2020 року