Справа № 171/799/17(2-а/171/45/17)
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2020 року

Київ

справа №171/799/17(2-а/171/45/17)

адміністративне провадження №К/9901/42424/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року (колегія суддів: Мельник В.В., Чепурнов Д.В., Сафронова С.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Криворізького південного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому просив, з урахуванням уточненого позову:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням пенсійного віку;

зобов`язати відповідача призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із зменшенням пенсійного віку, з 24 жовтня 2016 року.

Постановою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2017 року позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2017 року скасовано.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач має пільговий стаж на посаді за Списком № 2 понад 9 років, проте через недоліки заповнення трудової книжки та відсутності в певні періоди підтверджуючих документів відповідачем протиправно відмовлено в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22.11.2017 відкрито касаційне провадження.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, а судові рішення залишити без змін.

Справу передано до Верховного Суду.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 24.10.2016 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Управління пенсійного фонду України в Апостолівському районі Дніпропетровської області з заявою встановленого зразка про призначення пенсії відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підтверджено та зараховано до пільгового стажу за списком № 2 період роботи з 01.01.1982 по 31.12.1985, з 01.01.1987 по 31.12.1987.

Листом відповідача № 291/03/09 від 30.01.2017 позивачу відмовлено у призначенні пільгової пенсії за списком № 2, оскільки пільговий стаж роботи за Списком № 2, обчислений на підставі відомостей про нарахування заробітної плати, за періоди з 01.01.1982 по 31.12.1985, 01.01.1987 по 31.12.1987 складає 5 років 0 місяців 0 днів.

Не погоджуючись з отриманою відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що пільговий стаж позивача по списку № 2 підтверджений належним чином, в тому числі показами свідків а тому рішення органу пенсійного фонду України про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є протиправним та підлягає скасуванню.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд вказав, що подані позивачем до пенсійного органу документи на підтвердження наявності в останнього пільгового стажу, мають суттєві розбіжності, зокрема архівною довідкою встановлено, що протягом 1981 -1983 років Позивач працював «робочим майстерні», що в свою чергу, не дає права зарахувати вказані роки до пільгового стажу по Списку № 2.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Підпунктом 1 п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Пунктом «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Згідно трудової книжки ОСОБА_1 прийнятий на роботу в якості газоелектрозварника в майстерню по радгоспу «Степовий» (наказ № 10-к від 01.07.1980); з 15.12.1989 переведений у автогараж водієм (наказ № 58-к від 15.12.1989).

З архівної довідки від 29.08.2016 № Ф-43-4 вбачається, що факт прийняття на роботу ОСОБА_1 підтверджується витягом з наказу по радгоспу «Степовий» від 01.07.1980 № 10-к, де зазначено, що позивач з 01.07.1980 прийнятий в штат радгоспу в якості газоелектрозварника.

В архівній довідці від 16.09.2016 року № Ф-48 вказано, що згідно книг наказів та відомостей про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 значився на таких посадах: 1980 рік - «газоелектрозварник»; 1981 -1983 роки - «робочий майстерні», 1985-1987 роки - «газоелектрозварник», 1989-1997 - «водій»; згідно книг наказів по фонду радгоспу «Степовий» за 1984, 1988, 1990, 1993, 1995, 1996, 1998, 1999, 2000 роки підтвердити професію немає можливості, оскільки дані про позивача відсутні.

Відповідно до довідок Ф-48-1 та Ф-48-2, дані про назву посади ОСОБА_1 за 1980-1981 - відсутні за 1982-1983 назва посади вказана - «зварник», в січні 1984 року - «зварник», з лютого по липень 1984 року - «газоелектрозварник», з вересня 1984 по липень 1985 року - «зварник», з серпня 1985 по грудень 1986 року - дані відсутні, з 1987 року в січні - «газоелектрозварник», з лютого по листопад - «зварник», в грудні - «газоелектрозварник», за період 1988, 1990 роки - дані відсутні. (а.с.13).

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Зважаючи, що первинні документи містять суперечності у спірний період 1981 -1983 роки, де одночасно зазначено робочий майсерні та зварник, судом першої інстанції заслухано пояснення свідків, якими підтверджено, роботу позивача з 1981 по 1989 на посаді газоелектрозварника.

Таким чином, показання свідків узгоджуються з відомостями з трудової книжки позивача та наказу по радгоспу «Степовий» від 01.07.1980 року № 10-к.

Згідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Згідно з п.8 зазначеного Порядку при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовується «Список №2 производства, цехов, професий и должностей, работа в которых даёт право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах», затверджений Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що пільговий стаж позивача за Списком № 2 підтверджено, а тому рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії є протиправним.

Отже, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі постанови суду першої інстанції.

Згідно статті 352 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону

Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року скасувати.

Постанову Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2017 року залишити в силі.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук