Справа № 638/3216/20
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/3216/20

Провадження № 2-а/638/187/20

03.03.2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.

за участю секретаря судового засідання Мхітарян Л.Е.,

представника позивача Черепанського М.Г.,

відповідача ОСОБА_1 ,

перекладача Салаєва О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків справу за адміністративним позовом Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України,

встановив:

Головне Управління Державної міграційної служби в Харківській області (далі за текстом - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , в якому просить: примусово видворити за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на 6 місяців з метою ідентифікації та проведення примусового видворення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 січня 2019 року працівниками ГУ ДМС України в Харківській області під час проведення цільового профілактичного заходу з виявлення іноземців та ОБГ, які нелегально перебувають на території м. Харкова, було виявлено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 . Відповідач потрапив на територію України у 2007 році. Своєчасно з території України ОСОБА_3 не виїхав та не оформив документи на проживання в Україні, постійного джерела доходів не має, тому позивач вважає, що підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання з`явився, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 січня 2019 року працівниками ГУ ДМС України в Харківській області під час проведення цільового профілактичного заходу з виявлення іноземців та ОБГ, які нелегально перебувають на території м. Харкова, було виявлено громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 .

Громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_4 на території України перебуває незаконно, необхідних документів, постійного місця проживання та законного джерела існування, власності, коштів на території України не має.

23.01.2019 року головним спеціалістом Чугуївського РВ ГУ ДМС України в Харківській області складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

Постановою начальника Чугуївського РВ ГУ ДМС України в Харківській області від 23.01.2019 року ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" начальником Чугуївського РВ ГУ ДМС України в Харківській області Кондрашиним В.І. 28.03.2019 року прийнято рішення, яке затверджене першим заступником начальника ГУ ДМС України в Харківській області Адамовим І.В., про примусове повернення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаним рішенням відповідача зобов`язано покинути територію України у термін до 07.04.2019 року. Проте, на теперішній час громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_4 територію України не покинув. Зазначене рішення відповідачем не оскаржувалось.

Іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", статтею 13 Закону України "Про імміграцію".

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

За таких підстав суд дійшов висновку про обґрунтованість підстав вважати, що відповідач ухилятиметься від виїзду з території України в добровільному порядку, про що свідчить порушення чинного законодавства України, відсутність документа на право перебування в Україні та коштів, на підставі яких він може самостійно покинути територію України, а також відсутність у нього законних підстав перебування та проживання на території України.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн.

В судовому засіданні встановлено, що громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_4 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту.

Згідно з ч.1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України ; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Судом встановлено, що відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил перебування в Україні. Також рішення про примусове повернення з України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , виконано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області про примусове видворення громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 та затримання його з метою забезпечення примусового видворення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

Керуючись ст. ст. 288, 289, 371 КАС України суд,

постановив:

Адміністративний позов Головного Управління Державної міграційної служби в Харківській області до громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 про примусове видворення за межі України - задовольнити.

Примусово видворити за межі України громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Затримати громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном на шість місяців.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 289 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя