Справа № 420/1749/20
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1749/20
УХВАЛА

04 березня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Міністерства оборони України (пр-т. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (далі МОУ), в якому позивач просить:

визнати протиправною відмову МОУ в призначенні одноразової грошової допомоги йому ОСОБА_1 , у зв`язку з настанням інвалідності, внаслідок травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби;

зобов`язати МОУ призначити та виплатити в місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду, одноразову грошову допомогу йому ОСОБА_1 , у зв`язку з настанням інвалідності II групи, внаслідок травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму станом на 01.01.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, відповідає заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.5 ст. 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло.

Вимога позивача визнати протиправною відмову МОУ в призначенні одноразової грошової допомоги йому ОСОБА_1 , у зв`язку з настанням інвалідності, внаслідок травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби не є чіткою та зрозумілою, оскільки викладена без дати та форми рішення відповідача.

Проте ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Позивач зазначає у позові, що рішенням комісії МОУ від 05.04.2019 року№41 йому відмовлено у призначенні і виплаті одноразової допомоги, але не пред`являє вимог щодо вказаного акту індивідуальної дії.

Пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою КМУ від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі Порядок № 975), встановлений перелік документів, які подаються до заяви про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності.

Позивач зазначив, що він звернувся із відповідною заявою та необхідним переліком документів про про виплату одноразової грошової допомоги. Проте не зазначає коли саме звернувся, не надає копію вказаної заяви, не зазначає які саме документи були надані до заяви.

Таким чином, позивач надавав уповноваженому структурному підрозділу державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів, передбачені Порядком № 975 документи, що також зазначається у викладених позивачем обставинах справи: те, що він ОСОБА_1 , звернувся до Одеського ОТЦКСП із заявою та необхідним переліком документів про виплату одноразової грошової допомоги. Водночас позивач не підтверджує доказами такі обставини справи, що є порушенням ч. 4 ст. 161 КАС України.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на Угоду між державами-учасницями Співдружності Незалежних Держав про соціальні і правові гарантії військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їхніх сімей, яка набула чинності для України 14 лютого 1992 року, та практику Верховного Суду.

Відповідно до статті 1 цього Протоколу на громадян, які проходили військову службу у військових частинах Збройних Сил, інших військах, військових формуваннях та органах колишнього Союзу РСР та які переведені (зараховані) на військову службу в збройні сили, інші війська, інші військові формування та органи держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, при їх переїзді на постійне місце проживання з однієї Держави Співдружності до іншої поширюються права та пільги, гарантії та компенсації, встановлені законодавством та іншими нормативними правовими актами для військовослужбовців Держави Співдружності, обраної для постійного проживання.

Позивач не надає належних та допустимих щодо проходження військової служби у військових частинах Збройних Сил, інших військах, військових формуваннях та органах колишнього Союзу РСР та переведення (зараховання) на військову службу в збройні сили, інші війська, інші військові формування та органи держав-учасниць Співдружності Незалежних Держави, а саме Російської Федерації.

Згідно з ч. 4 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 94 КАС України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Таким чином, згідно зі змістом ст. 94 КАС України кожний письмовий доказ наданий до позову повинен бути засвідченим в порядку, встановленому чинним законодавством, або у разі наявності оригіналу у позивача самим позивачем із зазначенням дати засвідчення та зазначення про наявність у нього оригіналу письмового доказу.

Позивачем не виконані вимоги ст. 94 КАС України щодо наданих до позову копій документів, а саме засвідчені копій з копій документів, що не відповідає вимогам ст.94 КАС України.

Згідно зі ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Суд вважав необхідним залишити адміністративний позов без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви та роз`яснює, що недоліки повинні бути усунуті шляхом надання до суду належним чином оформленого позову, відповідно до вимог статей 160, 161 КАС України, його копій та копій документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, надання відповідних належних доказів по справі.

Позивачу було роз`яснено, що інститут залишення позовної заяви без руху це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у 160, 161 КАС, згідно яких, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені ім`я позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Належним чином оформлена позовна заява надається до суду з її копіями відповідно до кількості учасників справи, тобто позивачу необхідно правильно визначити позовні вимоги, надати належним чином оформлені докази та докази щодо обґрунтування визначеної обставини справи і надати копію вказаного позову для відповідача.

Керуючись ст.ст. 94, 160, 161 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде визнаний неподаним та повернутий позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Катаєва