Справа № 277/96/20
Суддя: Гресько В. А.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/96/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2020 р. смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Греська В.А.

при секретарі с/з Сорока М.М.

розглянувши в смт Ємільчине адміністративний позов ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

07.02.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Львівської митниці ДФС від 03.09.2019 року в справі про порушення митних правил №3031/20900/19.

Вимоги мотивує тим, що 03.09.2019 року заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Скоромним Я.І. винесено постанову в справі про порушення митних правил №3031/20900/19, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 470 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн.

Із зазначеною постановою позивач не погоджується, зазначивши, що він, будучи водієм транспортного засобу ПП «ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ «КРУГ», здійснював перевезеня товару «Скляні пляшки для харчових продуктів» на адресу - «F.H.P. «Аnmar» Opilka Robert (44-268 Jastrzebie - Zdroj. POLAND), завантажився і замитнився 18.07.2019 р. (сектор митного оформлення «Вольногірськ» митного поста «Камянське» Дніпропетровської митниці ДФС), що підтверджується копією митної декларації UA110020/2019/017845. Перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом між пунктами, розташованими на території іноземної держави заборонено, якщо на це не отримано відповідного дозволу компетентного органу іноземної держави згідно з вимогами міжнародних договорів України. 22 липня 2019 року прибув до Пункту видачі дозволів «Львів», де щодня видавалося лише 60 дозволів водіям транспортних засобів. Саме обмеження у видачі дозволів призвело до надмірного простою в черзі з 22 по 29.07.2019 року в пункті видачі дозволів «Львів».

Вантаж переміщувався у митному режимі «транзит» до органу доходів і зборів призначення на кордоні (митний пост «Краковець») і мав бути доставлений в термін до 28.07.2019 р., однак товар фактично доставлено у зону митного контролю митниці лише 31.07.2019 року. Уповноважена особа від перевізника Приватного підприємства «Транспортна компанія КРУГ» ОСОБА_2 звертався до органу доходів і зборів Львівської митниці ДФС з листом від 26.07.19 р. щодо дій непереборної сили, а саме порушення строків пов`язане з відсутністю польських дозволів.

Позивач вважає, що відсутність дозволів Польщі на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні є обставиною непереборної сили.

Крім того позивач зазначив, що оскаржувана постанова направлена йому не була і про наявність даної постанови він дізнався лише на початку січня 2020 року від державного виконавця Ємільчинського РВ ДВС, який повідомив про відкрите виконавче провадження з примусового виконання постанови №3031/20900/19 від 03.09.2019 року.

07.02.2020 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив поновити йому строк на оскарження постанови, розглянути справу у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 28.02.2020 року до суду надійшов від представника відповідача відзив, в якому останній просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у зв`язку з їх безпідставністю та необгрунтованістю, посилаючись на те, що позивач прибув до пункту видачі дозволів «Львів», де звернувся з усною заявкою для отримання дозволів, на що йому було повідомлено, що на даний момент дозволи «Польща» не видаються у зв`язку з їх відсутністю. Вважає, що у такому випадку водій ОСОБА_1 міг звернутися для отримання відповідних дозволів до іншого пункту видачі дозволів. Законодавство України не встановлює вимог для суб`єктів господарювання щодо звернення у певні пункти видачі дозволів. Доказів звернення у інші, крім ПВД «Львів», пункти видачі дозволів позивач не надав, а отже не вчинив усіх дій для уникнення порушення вимог законодавства України.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, заяву по суті, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Кожна особа, як вказується у ч.1 ст.24 МК України, має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст.529 МК України постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

У ч.6 ст.530 МК України зазначається, що перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріалами справи встановлено, що згідно копії постанови в справі про порушення митних правил №3031/20900/19 від 03.09.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст.470 МК України, та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. Зі змісту даної постанови слідує, що 31.07.2019 року біля 06 год. 15 хв. в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС України в напрямку «виїзд з України» заїхав транспортний засіб з р/н НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював перевезення товару «Склянні пляшки для харчових продуктів», загальною вагою 15880 кг, на адресу - «PHU «Solag» (ul. Johna Baildona 10/29. 40-115 Katowice, Poland), відправник ТзОВ «Скляний Альянс» згідно митної декларації №UA110020/2019/017845 від 18.07.2019 року. Митне оформлення вказаного товару здійснював сектор митного оформлення «Вільногірськ» митного поста «Кам`янське» Дніпропетровської митниці ДФС. В ході митного контролю було встановлено, що контрольною датою доставки товару до митниці призначення (митний пост «Краковець»), є 28.07.2019 року.

Станом на 31.07.2019 року товар «Скляні пляшки для харчових продуктів» не було доставлено в зону митного контролю митного поста «Краковець» Львівської митниці ДФС України.

У відповідності до ч.1 ст.192 МК України ОСОБА_2 звертався до Львівської митниці ДФС 26.07.2019 року (вх. №19355/10/13-70-20 від 26.07.2019 року), однак документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених ст.460 МК України ОСОБА_1 не надав.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовуються Митним кодексом України.

Статтею 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Згідно п.3 ч.1 ст.93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні: перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу; мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

П.1 ч.1 ст.95 МК України встановлено такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб);

В позовній заяві позивач сам зазначає, що вантаж переміщувався у митному режимі «транзит» до органу доходів і зборів призначення на кордоні (митний пост «Краковець») і мав бути доставлений в термін до 28.07.2019 р., однак товар фактично доставлено у зону митного контролю митниці лише 31.07.2019 року та пояснив, що це сталося внаслідок непереборної сили, а саме в зв`язку з неотриманням польських дозволів, про що 26.07.2019 року повідомили до Львівської митниці ДФС.

Згідно ч.2 ст.470 МК України адміністративна відповідальність передбачена за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення такого правопорушення, а так само перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари, транспортні засоби більше ніж на одну добу, але не більше ніж на десять діб.

Згідно ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ч.1 ст.458 МК України).

Згідно ст.487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Разом з цим, згідно ч.ч.1.2.3 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень,дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням викладеного вище та зважаючи на те, що підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.470 ч.2 МК України, є часткове чи повне пошкодження (зіпсування, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем, унаслідок саме аварії чи дії обставин непереборної сили, настання яких має бути належним чином підтверджено (доведено) та про них вчасно (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) має бути повідомлено митний орган шляхом подання письмової заяви із зазначенням обставин події, місцезнаходження транспортного засобу, а також подання інформації, яка дає можливість ідентифікувати транспортний засіб. Тобто особа, позбавлена можливості виконати свої обов`язки, передбачені митним законодавством, щодо транспортного засобу, який перебуває під митним контролем, має виконати певний алгоритм дій, які підтверджують настання обставин непереборної сили. Це належне підтвердження настання таких обставин та вчасне (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмове повідомлення про них митному органу.

На підтвердження таких обставин позивачем надано лише заяву до органу доходів і зборів Львівської митниці ДФС про неможливість отримання дозволу, ксерокопія якої долучена до адміністративного позову.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази не є належним і допустимим підтвердженням дії обставин непереборної сили відносно транспортного засобу, що стали на перешкоді виконання позивачем приписів чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст. 90, 92, 93, 95, 192, 318, 458, 459, 487, 489, 470, 495, 522, 523, 527, 529 МК України, ст.ст.6-10, 14, 77, 241-244, 246, 251, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Львівської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови Львівської митниці ДФС в справі про порушення митних правил №3031/20900/19 від 03.09.2019 року - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: В. А. Гресько