Справа № 200/12315/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 р. Справа№200/12315/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., при секретарі судового засідання Столяренко Я.С., за участі представника позивача в режимі відеоконференції Мастерова О.В., представника відповідача Ярової С. ОСОБА_1 . розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_2 (надалі за текстом рішення позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.07.2019, яким до позивача застосовані штрафні санкції в сумі 20 844,00 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Позивач зауважив на тому, що задля застосування штрафних санкцій на підставі положень Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» контролюючий орган мав встановити наявність обов`язку з ведення фізичною особою - підприємцем обліку товарних запасів та довести факт продажу суб`єктом господарювання необлікованих товарів, чого не було зроблено відповідачем. Пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України фізичних зобов`язано фізичних осіб підприємців вести книгу обліку доходів та витрат, мати підтверджуючі документи щодо походження товарів. Водночас, порядок ведення Книги обліку доходів та витрат не передбачає ведення залишку товарних запасів фізичними особами-підприємцями, що перебувають на загальній системі оподаткування. Всі первинні документи на придбання товарів наявні в позивача, їх наявність підтверджує ведення позивачем обліку.

Крім цього, позивач зазначив, що статтею 12 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» визначено відповідальність за реалізацію не облікованих товарів, а не за сам факт їх надлишку чи нестачі. Водночас акт перевірки не містить відомостей про те, що товарно-матеріальні цінності, стосовно яких встановлено невідповідність обліку були дійсно реалізовані.

Позивач також посилався на індивідуальну консультацію ДФС України від 06.02.2018 № 506/О/99-99-13-01-02-14/ІПК та постанову Верховного суду України від 05.03.2019 по справі № 814/2158/16.

Крім цього, позивач зауважив на недоліках оформлення відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) станом на 21.05.2019, що є додатком до акту, наполягав на відсутності можливості визначити достовірність розрахунку залишків товарів в графах 18 та 19 цієї відомості, оскільки відповідачем не заповнені графи, що передбачають інформацію про надходження окремих груп товарів за період з 01.06.2016 по 21.05.2019 у графах 6-11 та графи щодо вибуття товарних записів 12-17.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним в позові, просив суд задовольнити заявлені вимоги,

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди із вимогами визначив в наданому до суду відзиві. Згідно викладеного у відзиві під час прийняття податкового повідомлення-рішення відповідач діяв у межах наданих повноважень, штрафні санкції застосовані у відповідності до вимог Податкового кодексу України.

Представник відповідача зауважив на тому, що перевірку проведено спеціалістами Головного управління ФС у Запорізькій області, оскаржуване рішення приймалося на підставі наданих останнім матеріалів проведення фактично перевірки.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала наведене у відзиві та письмових документах по справі, просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою суду від 22.10.2019 відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання у справі призначено на 06.11.2019. Судове засідання відкладалося на 25.11.2019. В судовому засіданні, що відбулося 25.11.2019 судом постановлено ухвали про відмову у виклику свідка, зобов`язано ГУ ДПС у Запорізькій області надати суду пояснення щодо способу визначення фактичних залишків під час проведення перевірки та відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у розгляді справи ГУ ДПС у Запорізькій області у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, у судовому засіданні оголошено перерву до 10.12.2019. 10.12.2019 судом постановлено ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 09.01.2020. В підготовчому судовому засіданні оголошувалася перерва до 30.01.2020. 30.01.2020 судом постановлено ухвалу, внесену до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.02.2020.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ, ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

ОСОБА_3 Роман ОСОБА_4 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрований та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням позивача є: 87513, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Блажевича, будинок 7, види здійснюваної діяльності є: код КВЕД 47.89 Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; код КВЕД 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний).

21.05.2019 на підставі наказу № 1669 від 15.05.2019 та направлень на перевірку № 576 та 577 від 21.05.2019 посадовими особами Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області проведено фактичну перевірку господарської одиниці : кафе-бар, розташованого у АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_2 . За результатами проведення перевірки складений акт № 0265/08/01/14/ НОМЕР_1 від 31.05.2019. В акті зазначено, що в ході перевірки за місцем зберігання та реалізації товару виявлені товарно-матеріальні цінності що не обліковані у встановленому порядку, що виявлено за фактом зняття залишків товару, наданих до перевірки накладних та даних АС «Податковий блок». Вартість не облікованих товарів становить 10422,00 грн. з яких надлишок 2476,00 грн., нестача 7946,00 грн. Перелік необлікованих товарів вказано у відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування , реалізації та фактичних залишків запасів (додаток № 3 до акту). Згідно з висновками акту під час перевірки встановлено порушення пунктів 12, 13 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Відповідно до відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) встановлено надлишки товарно-матеріальних цінностей вартістю 2476,00 грн., у т.ч. горілка «Nemiroff lex» вартістю 43 грн. за 50 гр. у кількості 0,2 л на суму 140 грн.; горілка «Nemiroff штоф» вартістю 27 грн. за 50 гр. у кількості 0,75 л на суму 405 грн., джин «Beefeater» вартістю 63 грн. за 50 гр. у кількості 0,15 л на суму 189 грн.; Вермут «Martini bianko» вартістю 25 грн. за 50 гр. у кількості 0,05 л на суму 25 грн.; віскі «Jack Daniel's вартістю 79 грн. за 50 гр. у кількості 0,9 л на суму 1422 грн.; віскі Hankey Bannister вартістю 59 грн. за 50 гр. у кількості 0,25 л на суму 295 грн.) та нестачу товарно-матеріальних цінностей загальною вартістю 7946 грн., у т.ч. ром «Bacardi» вартістю 63 грн. за 50 гр. у кількості 0,3 л на суму 378 грн.; джин «BOM BAI» вартістю 75 грн. за 50 гр. у кількості 0,75 л на суму 1125грн.; текіла Jose Cuervo Especial вартістю 69 грн. за 50 гр. у кількості 0,3 грн. на суму 414 грн., лікер Abcent вартістю 69грн. за 50 гр у кількості 0,2 грн. на суму 276 грн., віскі Jeam Beam вартістю 69 грн. за 50 грам у кількості 0.75 л. на суму 1035.00 грн., віскі «MAXERs MАRK» вартістю 89 грн. за 50 гр. у кількості 1,6 л на суму 2848грн.; пиво Стела артуа вартістю 49 грн. за пляшку у кількості 10 пляшок на суму 490,00 грн., пиво Корона Екстра вартістю 60 грн. за пляшку у кількості 12 пляшок на загальну суму 720 грн., пиво Хуагарден вартістю 55 грн. за пляшку у кількості 12 пляшок на суму 660,00 грн.

05.07.2019 на підставі акту перевірки від 31.05.2019 № 0265/08/01/14/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято податкове повідомлення рішення № , яким до позивача через порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфер торгівлі, громадського харчування та послуг» та на підставі підпункту 54.3.3 статті 54 Податкового кодексу України, ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовані штрафні санкції в сумі 20844,00 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ, ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначаються Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі за текстом - Закон №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Пунктом 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язано вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснюють підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, відсутній обов`язок ведення обліку товарних запасів. Натомість фізичні особи-суб`єкти підприємницької діяльності, які перебувають на загальній системі оподаткування, відповідно до вимог пункту 12 статті 3 та статті 6 Закону № 265/95-ВР зобов`язані вести облік товарних запасів у порядку, визначеному чинним законодавством.

Пунктом 177.10 статті 177 Податкового кодексу України фізичних осіб - підприємців зобов`язано вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Порядок ведення книги обліку доходів і витрат визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1269 . Пунктом 5 цього Порядку передбачено, що суб`єктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов`язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

Книга обліку доходів і витрат призначена виключно для обліку доходів та витрат суб`єктів підприємницької діяльності - фізичних осіб, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб`єктів малого підприємництва, та не передбачає обліку товарних запасів.

Проте, навіть незважаючи на те, що для фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності законодавчо чітко не визначено порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, підприємці повинні мати первинні документи на такі товари. Із врахуванням наведеного суд вважає доводи позивача про відсутність в нього обов`язку ведення обліку товарних запасів та наявність обов`язку ведення лише книги обліку доходів та витрат необґрунтованими та не приймає їх до уваги.

Водночас, при вирішенні спору стосовно правомірності оскаржуваного позивачем податкового повідомлення-рішення суд виходить із наступного.

Порядок проведення фактичної перевірки визначається статтею 80 Податкового кодексу України. Пунктом 80.10 цієї статті передбачено, що порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Відповідно до статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно з п. 86.5. статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Відповідно до змісту акту (довідки) фактичної перевірки ФОП ОСОБА_5 від 30.05.2019 (реєстраційний номер 0265/08/01/14/ НОМЕР_1 від 31.05.2019) під час проведення перевірки 21.05.2019 за місцем зберігання та реалізації товару представниками контролюючого органу виявлені необліковані товарно-матеріальні цінності. Перелік товарно-матеріальних цінностей, що не обліковані позивачем, наведений у відомості , що є додатком до акту. Форму зазначеної відомості запроваджено Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів перевірок за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій, що затверджено наказом ДПА України від 12.08.2008 N 534.

Зазначена відомість передбачає визначення залишків окремо обраних для перевірки запасів (товарно-матеріальних цінностей) за даними бухгалтерського обліку (товарного звіту, акта передачі зміни тощо) на початок перевірки у графах 4 5, надходження запасів (товарно-матеріальних цінностей) за визначений період (з дати подання податкової звітності (або конкретно визначеної дати) до дати початку перевірки) у графах 6 - 11. та вибуття запасів (товарно-матеріальних цінностей) у графах 12 - 17. У графах 6 та 7 зазначаються код і назва постачальника, від якого отримано відібрані найменування запасів (товарно-матеріальних цінностей), у графах 8 - 9 - дата та номер документа, відповідно до якого отримано запаси (товарно-матеріальні цінності), у графах 10 - 11 - надходження таких запасів (товарно-матеріальних цінностей) у натуральному та грошовому виразі відповідно. У графі 12 зазначається дата вибуття запасів (товарно-матеріальних цінностей). У графах 13 - 14 - назва та номер документа. У графі 15 зазначається вид розрахунку, проведеного при реалізації запасів (готівковий, безготівковий). У графах 16 та 17 вказується вибуття запасів (товарно-матеріальних цінностей) у натуральному та грошовому виразі.

Дані про надходження та вибуття запасів (товарно-матеріальних цінностей) у відповідних графах зазначаються на підставі первинних документів на прибуття та вибуття товарно-матеріальних цінностей.

Залишок запасів (товарно-матеріальних цінностей) на визначену дату за даними обліку зазначається у графах 18 - 19. У графах 18 - 19 зазначаються залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей) у натуральному та грошовому виразі на підставі розрахунків, які визначаються як сума відповідних показників залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) за даними бухгалтерського обліку (інших документів) на визначену дату та надходження за відповідний період і різниця вибуття за такий період, а саме: графа 18 = графа 4 + графа 10 - графа 16; графа 19 = графа 5 + графа 11 - графа 17.

Фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей), виявлені під час проведення перевірки, зазначаються у графах 20 - 22. Дата, на яку встановлено фактичні залишки запасів (товарно-матеріальних цінностей), має співпадати з датою перевірки. У графі 20 вказуються фактичні залишки на дату перевірки у натуральному виразі. У графі 21 визначається ціна за одиницю окремих груп (видів) запасів (товарно-матеріальних цінностей), встановлена суб`єктом господарювання (господарським об`єктом) на дату початку перевірки. У графі 22 вказується загальна сума виявлених фактичних залишків (визначається як добуток кількості та ціни за одиницю виміру, або у разі відсутності фактичних залишків розраховується сума виходячи з розрахунку залишків на початок перевірки, надходження, вибуття та залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей) за даними обліку, тобто розрахунковим методом). Результати перевірки зазначаються у натуральному та грошовому виразі у графах 23 - 26. Дані результатів перевірки розраховуються як різниця між залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей), визначених на підставі документів бухгалтерського обліку, та фактичними залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей), виявленими під час перевірки.

Під час розгляду справи судом встановлено, що складена під час проведення фактичної перевірки відомість (додаток до акту), якою визначено надлишок та нестачу товарно-матеріальних цінностей не містить значень рядків 4-15, що мають враховуватися під час визначення залишку запасів станом на день перевірки за даними бухгалтерського обліку (рядки 18-19 відомості), через що суд позбавлений можливості встановити перелік документів, які досліджувалися відповідачем під час перевірки та перевірити правильність обчислення позивачем залишків запасів за даними бухгалтерського обліку, що має значення для визначення правомірності обчислення надлишку чи нестачі товарно-матеріальних цінностей на день перевірки.

Відповідно до частини 2 статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. (частина перша статті 72 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання є акт перевірки та додатки до нього. Проте, враховуючи наявні в матеріалах справи документи та наявні недоліки у відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), суд дійшов висновку про неможливість вважати зазначену відомість належним доказом вчинення позивачем порушення у вигляді неведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, що виключає можливість визначення правомірним застосування до позивача штрафних санкцій на підставі ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Таким чином, в ході судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірності податкового повідомлення-рішення № від 05.07.2019, яким до позивача застосовані штрафні санкції в сумі 20844,00 грн.

Отже, заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією. Із врахуванням задоволення заявлених вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі в сумі 768,40 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Податкового кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Донецькій області (адреса: 87500, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Італійська, будинок 59, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 05.07.2019, - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС України у Донецькій області № від 05.07.2019, яким до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 застосовано штрафні санкції в сумі 20 844,00 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС України у Донецькій області суму судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення виготовлено 05.03.2020.

Суддя А.С. Михайлик