Справа № 520/2105/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 р. м. ХарківСправа № 520/2105/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Бенедик А.П. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В. (повний текст складено 21.01.20) по справі № 520/2105/19

за позовом ОСОБА_1

до Донецького апеляційного господарського суду , треті особи - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області, Державна судова адміністрація України

про визнання незаконними та скасування наказів, про поновлення на посаді, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про зміну способу та порядку виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 по справі № 520/2105/19 в частині стягнення з Донецького апеляційного господарського суду (61022, м. Харків, проспект Науки, 5, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса тимчасової реєстрації: АДРЕСА_2 ) середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 108682 грн. 50 коп. шляхом стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 108682 грн. 50 коп., на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса тимчасової реєстрації: АДРЕСА_2 ) за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, в порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 заяву залишено без розгляду.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач звернулась до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020, задовольнивши заяву про встановлення способу та порядку виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 по справі № 520/2105/19.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за приписами Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 - виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів та працівників апаратів судів, здійснюється згідно з чинним законодавством України ДСА України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь судців і працівників апаратів судів» в межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. Також зазначає, що відповідним Законом і Порядком чітко визначено, що отримати середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 108682 грн. 50 коп. помічник судді ОСОБА_1 може лише за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апарату судів», розпорядником якої є Державна судова адміністрація України.

Вважає що, отримання позивачем коштів, присуджених до стягнення з Донецького апеляційного господарського суду за відповідним виконавчим листом є фактично неможливим.

Донецьким апеляційним господарським судом надано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що не заперечує проти задоволення апеляційної скарги та погоджується з апеляційною скаргою. Зазначає, що за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апарату судів» розпорядником є Державна судова адміністрація України.

В судовому засіданні позивач вимоги та доводи апеляційної скарги підтримала.

Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, оскільки виконання судових рішень у даній справі має здійснюватися за рахунок бюджетних асигнувань, передбачених в державному бюджеті відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 «Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог поданої позивачем апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 ) до Донецького апеляційного господарського суду (просп. Науки, буд. 5, м. Харків, 61022, ), третя особа: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (вул. Добровольського, буд. 2, м. Слов`янськ, Донецька область, 84112), Державна судова адміністрація України (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ,01601) про визнання незаконними та скасування наказів, про поновлення на посаді, визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року по справі №520/2105/19 скасовано.

Прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Донецького апеляційного господарського суду (61022, м. Харків, проспект Науки, 5, ) щодо залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації : АДРЕСА_4 , адреса тимчасової реєстрації: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 ) від 12.01.2019 про надання відпустки без збереження заробітної плати через необхідність домашнього догляду за дитиною.

Зобов`язано Донецький апеляційний господарський суд (61022, м. Харків, проспект Науки, 5, ) розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації : АДРЕСА_4 , адреса тимчасової реєстрації: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 ) від 12.01.2019 про надання відпустки без збереження заробітної плати через необхідність догляду за дитиною з 17.01.2019 по 17.01.2020 на підставі медичної довідки від 11.01.2019 №4 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, з урахуванням висновків суду, викладених в цій постанові.

Визнано незаконними та скасовано накази Донецького апеляційного господарського суду від 17.01.2019 № 8-К «Про звільнення ОСОБА_1 » та від 14.02.2019 № 15-К «Про внесення змін до наказу від 17.01.2019 № 8-К «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновлено ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса тимчасової реєстрації: АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 ) на посаді помічника судді Донецького апеляційного господарського суду (61022, м. Харків, проспект Науки, 5, ) з 12.02.2019.

Стягнуто з Донецького апеляційного господарського суду (61022, м. Харків, проспект Науки, 5, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації : АДРЕСА_4 , адреса тимчасової реєстрації : АДРЕСА_5 , ІПН НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 108682 (сто вісім тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 50 коп.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, вважаючи, що в частині стягнення з Донецького апеляційного господарського суду на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 108682 грн 50 коп. фактично є утрудненим, звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання судового рішення.

Залишаючи без задоволення вищевказану заяву, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів вжиття заходів виконання рішення, під час якого виникли обставини, що ускладнили або зробили неможливим виконання судового рішення, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про зміну порядку та способу виконання судового рішення від 19.12.2019.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання суддів.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з частиною третьою статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Так, правове регулювання виконання рішень про стягнення коштів з державного органу здійснюється Бюджетним кодексом України, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI (далі - Закон №4901-VI), Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 45 (далі - Порядок №845).

Згідно з частинами першою та другою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень, боржником в яких є державний орган здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Згідно з пунктом 25 Порядку №845 у разі наявності окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів з боржника здійснюється лише за цією бюджетною програмою.

Додатком №3 «Розподіл видатків Державного бюджету України на 2019 рік» до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 №2629-VIII, передбачена бюджетна програма 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником якої є ДСА України.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 стягнуто з Донецького апеляційного господарського суду на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 108682 грн. 50 коп.

Отже, розпорядником зазначених коштів, нарахованих на користь ОСОБА_1 , є Державна судова адміністрація України, оскільки виконання судового рішення здійснюється виключно шляхом списання таких коштів з бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів» у порядку, передбаченому Законом №4901-V та Порядком №845.

При цьому суд звертає увагу на те, що заява про встановлення способу і порядку виконання рішення суду не спрямована на зміну судового рішення по суті в межах позовних вимог, а орієнтована на встановлення способу виконання судового рішення, необхідного для ефективного захисту порушеного права позивача та запобігання порушення бюджетного законодавства.

Згідно з статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судових рішень, ухвалених на користь працівників апаратів судів здійснюється у порядку черговості згідно чинного законодавства України Державною судовою адміністрацією України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" у межах, передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період.

Колегія суддів зазначає, що здійснення платежів з бюджету за задоволеними позовами до Донецького апеляційного господарського суду на користь працівників апаратів судів здійснює Державна судова адміністрація України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів".

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що право позивача на отримання нарахованих Донецьким апеляційним господарським судом на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 у справі №520/2105/19 коштів у розмірі 108682 грн. 50 коп. має бути відновлено у законодавчо визначеному порядку за рахунок спеціально передбаченої бюджетної програми на виконання таких судових рішень, що зумовлює наявність підстав для задоволення поданої позивачем заяви.

З огляду на приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, колегія суддів констатує наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення про встановлення порядку виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 по справі № 520/2105/19.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 по справі № 520/2105/19 скасувати.

Прийняти нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення способу та порядку виконання рішення.

Встановити наступний порядок виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 по справі № 520/2105/19 в частині стягнення з Донецького апеляційного господарського суду (61022, м. Харків, пр. Науки, 5, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса тимчасової реєстрації: АДРЕСА_2 ) середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 108682 (сто вісім тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 50 коп.: стягнути 108682 (сто вісім тисяч шістсот вісімдесят дві) грн. 50 коп. середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса тимчасової реєстрації: АДРЕСА_2 ) за бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів", розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, в порядку передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" і постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2011 № 845..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 06.03.2020.