Справа № 420/618/20
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/618/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивача ОСОБА_1 , третьої особи - ОСОБА_2 , представник відповідача - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 884 гривні на сім`ю, що складається з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області призначити ОСОБА_1 виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 884 гривні на сім`ю, що складається з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 15.11.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 до 2017 року проживали у квартирі АДРЕСА_1 . Однак, у зв`язку з військовими діями на зазначеній території, що є загальновідомою обставиною, позивач разом з чоловіком вимушені були змінити своє місце проживання та переїхати до Харківської області, де проживали у АДРЕСА_2 , де стали на відповідний облік як внутрішньо переміщені особи, в результаті чого їм було призначено адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що передбачено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505.

Позивач вказала, що у липні 2017 року вони з чоловіком переїхали до Одеської області, де по теперішній час проживають за адресою: АДРЕСА_3 , та стали на облік в Управлінні соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області як внутрішньо переміщені особи.

Позивач зазначила, що вона, як уповноважений представник сім`ї, яка складається з неї та її чоловіка, звернулась до Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області з метою призначення адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 884 грн. (по 442 грн. на неї та на її чоловіка як на працездатних осіб). Однак, у повідомленні Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області від 17.01.2018 року про надання допомоги переміщеним особам на проживання, яке позивач отримала у відповідь на її заяву про призначення вищезазначеної адресної допомоги, наведеним державним органом вказано про призначення допомоги переміщеним особам на проживання з 20.10.2017 року по 19.04.2018 року у розмірі 442 грн., а не 884 грн., на які вони з чоловіком мають право.

Позивач вказала, що з метою продовження виплати адресної допомоги, вона кожні шість місяців зверталася до відповідача з відповідними заявами, за результатами розгляду яких отримувала аналогічні за змістом повідомлення щодо призначення допомоги за періоди з 19.04.2018 року по 18.10.2018 року, з 19.10.2018 року по 18.04.2019 року, з 19.04.2019 року по 18.10.2019 року, з 15.11.2019 року по 14.05.2020 року у розмірі 442 грн.

З метою з`ясування причин невиплати адресної допомоги у повному обсязі, тобто у розмірі 884 грн., що мають бути призначені та виплачуватись кожному працездатному члену сім`ї - позивачці та її чоловіку, позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області, в результаті чого листом від 02.12.2019 року №01-20/3762 відповідач лише навів посилання на п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг».

Позивач вказала, що як їй було усно роз`яснено представником відповідача, їм сплачуються відповідні кошти у розмірі 442 грн., які призначені її чоловіку, а їй виплату зазначеної адресної допомоги припинено на підставі пункту 7 Порядку, оскільки вона не працевлаштувалася протягом чотирьох календарних місяців з дня призначення грошової допомоги.

Позивач зазначила, що дійсно, вона працевлаштувалася більше ніж через 4 місяці після призначення адресної допомоги Управлінням праці та соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області та з 14.08.2017 року почала працювати на посаді касира в АТ «Ощадбанк», про що повідомила відповідача 20 жовтня 2017 року при зверненні про отримання грошової допомоги. З 14.06.2018 року із вказаної роботи звільнилась.

Позивач вказала, що з 15.06.2018 року по теперішній час вона працює на посаді бухгалтера у Закладі дошкільної освіти (ясла-садок) «Капітошка».

Ухвалою судді від 31 січня 2020 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено перше судове засідання для розгляду справи по суті на 27 лютого 2020 року на 11:00 год.

У судове засідання, призначене на 27 лютого 2020 року об 11:00 год., з`явилися позивач та третя особа.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно. 24.02.2020 року через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Під час судового розгляду справи позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Третя особа також позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

24.02.2020 року представник відповідача надав письмовий відзив, відповідно до якого позов не визнає та вважає його необгрунтованим. У відзиві представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Управлінні соціального захисту населення Красноградської райдержадміністрації м. Красноград Харківської області за призначенням щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання. Допомогу було призначено в період з 11.04.2017 р. по 10.06.2017 р. - 884,00 грн. щомісячно, з 11.06.2017 р. по 10.08.2017 р. - 442,00 грн. щомісячно.

Представник відповідача вказав, що 20 жовтня 2017 року довідка разом із заявою про нарахування щомісячної адресної допомоги переміщеним особам на проживання надійшла до Управління соціального захисту населення Лиманської райдержадміністрації Одеської області. У зв`язку з цим адресну допомогу було призначено чоловікові громадянки ОСОБА_2 , який працевлаштувався згідно довідки 17 липня 2017 року. ( ОСОБА_2 працевлаштувався протягом 4-х місяців з дня призначення допомоги, фактично він працевлаштувався протягом 3- х місяців).

Представник відповідача зазначив, що відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 ( зі змінами та доповненнями) допомогу було призначено гр. ОСОБА_2 : з 20.10.2017 р. по 19.04.2018 р. - 442,00 грн. (щомісячно). Відповідно до звернення від 19.04.2018 р. допомогу було призначено: з 19.04.2018 р. по 18.10.2018 р. - 442,00 грн. (щомісячно). Відповідно до звернення від 19.10.2018 р. допомогу призначено: з 19.10.2018 р. по 18.04.2019р.- 442,00 грн. Відповідно до звернення від 19.04.2019 р. допомогу призначено: з 19.04.2019 р. по 18.10.2019 р. - 442,00 грн. Відповідно до звернення від 15.11.2019 р. допомогу призначено: з 15.11.2019 р. по 14.05.2020 р. - 442,00 грн.

У подальшому щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг призначалась терміном на 6 місяців при кожному зверненні до управління соціального захисту населення лише ОСОБА_2 .

Представник відповідача вказав, що ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до п.3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 (зі змінами та доповненнями від 13.09.2017 року), оскільки позивачу було припинено виплату грошової допомоги відповідно до п.7 Порядку.

Заслухавши вступне слово позивача та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивач та її чоловік - ОСОБА_2 перебували на обліку як внутрішньо переміщені особи з м. Макіївка Донецької області, та проживали за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками від 11.04.2017 року № та № (а.с. 14-15).

З 09.08.2017 року позивач та її чоловік взяті на облік внутрішньо переміщених осіб та проживають за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.08.2017 року №№ 5122-948 та 5122-987, виданими Управлінням соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області (а.с. 16-17).

З матеріалів справи вбачається, що під час перебування на обліку в Управлінні соціального захисту населення Красноградської райдержадміністрації м. Красноград Харківської області позивачу було призначено допомогу на сім`ю в період з 11.04.2017 р. по 10.06.2017 р. у розмірі 884,00 грн. щомісячно, з 11.06.2017 р. по 10.08.2017 р. - 442,00 грн. щомісячно (а.с. 59).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було призупинено виплату щомісячної адресної допомоги переміщеним особам на проживання з 11 червня 2017 року в Управлінні соціального захисту населення Красноградської райдержадміністрації м. Красноград Харківської області, так як позивач працевлаштувалася до ПАТ «Державний ощадний банк України» 4 жовтня 2017 року, тобто більш ніж через 4 місяці після призначення допомоги.

Адресну допомогу було призначено чоловікові позивачки - ОСОБА_2 , який працевлаштувався згідно довідки 17 липня 2017 року.

Відповідно Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 ( зі змінами та доповненнями) допомогу було призначено гр. ОСОБА_2 : з 20.10.2017 р. по 19.04.2018 р. - 442,00 грн. (щомісячно); відповідно до звернення від 19.04.2018 р. допомогу було призначено: з 19.04.2018 р. по 18.10.2018 р. - 442,00 грн. (щомісячно); відповідно до звернення від 19.10.2018 р. допомогу призначено: з 19.10.2018 р. по 18.04.2019р.- 442,00 грн.; відповідно до звернення від 19.04.2019 р. допомогу призначено: з 19.04.2019 р. по 18.10.2019 р. - 442,00 грн.; відповідно до звернення від 15.11.2019 р. допомогу призначено: з 15.11.2019 р. по 14.05.2020 р. - 442,00 грн.

Також судом встановлено, що з 14.08.2017 року по 14.06.2018 року позивач працювала на посаді контролера-касира ТВБВ № 10015/0527 в АТ «Ощадбанк», що підтверджується записами у трудовій книжці позивача та довідками АТ «Ощадбанк», які неодноразово надавалися відповідачу. (а.с.24-25, 72, 82).

З 15.06.2018 року по теперішній час позивач працює на посаді бухгалтера у Закладі дошкільної освіти (ясла-садок) «Капітошка», що також підтверджується записами у трудовій книжці позивача та довідками вищевказаного Закладу, які також неодноразово надавалися відповідачу та наявні в матеріалах справи про призначення позивачу та третій особі грошової допомоги. (а.с.25, 88, 94).

22.11.2018 року позивач звернулася до відповідача з заявою, в якій на підставі її звернення від 15 листопада 2019 року як уповноваженого представника сім`ї про надання грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам згідно із Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 01.10.2014 р. №505, просила призначити грошову допомогу в розмірі 884 грн. на сім`ю із двох працездатних осіб: ОСОБА_1 , працевлаштованій з 14 серпня 2017 року по теперішній час; ОСОБА_2 , працевлаштованому з 17 липня 2017 року по теперішній час. Просила надати відповідь, чому при попередніх зверненнях від 20.10.2017 р., 20.04.2018 р., 19.10.2018 р., 19.04.2019 р. розмір допомоги становив 442 грн., як для однієї особи, а не 884 грн., що фактично відповідає складу сім`ї з двох працездатних та працевлаштованих осіб (а.с. 37).

Листом від 02.12.2019 року за №01-20/3762 Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області повідомило позивачу, що відповідно п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг, якщо у складі сім її, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю І групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю І чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованої території України, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється. Зазначено, що особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до п.7 цього Порядку, грошова допомога не призначається (а.с. 38-39).

Факт призначення сім`ї позивача та третьої особи за зверненням від 15.11.2019 року допомоги лише на одну працездатну особу ( ОСОБА_2 ) підтверджується рішенням відповідача від 09.12.2019 року. (а.с.97).

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ст.4 Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. №505 (далі - Порядок №505), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 7 Порядку №505 передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Абзацами 1, 6 п.3 Порядку №505 визначено, що грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Згідно абз. 10 п.3 Порядку №505, особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідно до абз. 8 п.3 Порядку №505, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Згідно абз. 1, 3 пункту 5 Порядку №505, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи. У разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Суд звертає увагу на те, що ані постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 2015 року №212, ані постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Крім того, суд зазначає, що п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505, визначені виключні підстави, коли грошова допомога не призначається, серед яких відсутня така підстава, як звернення особи за призначенням грошової допомоги після припинення її виплати даній особі відповідно до п.7 цього Порядку.

У зв`язку з чим, суд вважає, що позивач, звернувшись до відповідача з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги з наданням довідки з місця роботи, має право на призначення та виплату щомісячної адресної допомоги як особі, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №333/3750/17, від 22 серпня 2018 року у справах №127/5805/17, №227/788/17, від 12 вересня 2018 року у справі №465/676/17.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу, яка працевлаштована з 14.08.2017 року по теперішній час, у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, згідно заяви від 15.11.2019 року, призначивши допомогу лише на одного працездатного члена сім`ї (її чоловіка ОСОБА_2 ).

Тому з метою відновлення порушених прав позивача належить зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 884 гривні на сім`ю, що складається з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 15.11.2019 року.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, ст.ст. 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 884 гривні на сім`ю, що складається з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області призначити ОСОБА_1 виплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 884 гривні на сім`ю, що складається з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з 15.11.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Лиманської районної державної адміністрації Одеської області (адреса: вул.Центральна, буд.33, смт Доброслав, Лиманський район, Одеська область, 67500) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції з одночасною подачею копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Третя особа: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складено 03 березня 2020 року.

Суддя В.В. Андрухів

.