Справа № 620/274/20
Суддя: Клопот С.Л.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Чернігів Справа № 620/274/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 № 35 від 15.07.2019.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії за вислугу років за період з 01.08.2019.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області вчинити необхідні дії з метою виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років в повному обсязі, без обмежень розміру пенсії максимальним розміром, відповідно до постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2016 по справі № 742/3161/16-а.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що виносячи рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 15.07.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, фактично вийшло за межі своїх повноважень, протиправно та безпідставно здійснивши поворот виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2016 по справі № 742/3161/16-а, чим порушило права та охоронювані законом інтереси позивача.

Від позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглядати справу без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи у відсутності його представника.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними в матеріалах справи доказами.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 (далі - позивач), учасник бойових дій, інвалід війни III групи, з 27.02.2008 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ в розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати.

22 липня 2019 року позивач отримав лист відділу з питань призначення та перерахунків пенсії № 18 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 50 від 15.07.2019.

Зазначеним листом позивач був повідомлений про перегляд розміру його пенсії у зв`язку з застосування максимального розміру пенсії з 01.01.2016 та відповідно виникнення переплати пенсії за період з 01.01.2016 по 31.07.2019 у розмірі 251 639,72 грн.

Також повідомлялось про те, що з 01.08.2019 виплата йому пенсії буде здійснюватись у розмірі 15640,00 грн. Лист містить прохання перерахувати суму переплати на розрахунковий рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.

Позивач звернувся за роз`ясненням до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач) та отримав лист відповідача № 36/5/02/В-12 від 02.09.2019.

Відповідач у листі зазначає, що виплата пенсії позивачу з 01.01.2016 здійснювалась у розмірі 18081,44 грн., тобто без обмеження максимального розміру, відповідно до постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2016 по справі № 2- а/742/191/16.

В подальшому пенсійна справа була переглянута відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції чинній на час перерахунку пенсії з 01.01.2016 та до пенсії позивача було застосовано обмеження у вигляді максимального розміру пенсії у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

У листі підтверджено, що з 01.08.2019 виплата пенсії позивачу здійснюється у розмірі 15640,00 грн. та додатково наведений розрахунок нарахованої пенсії, а саме: 17387,04 грн. - розмір пенсії (19 318,93 грн.*90 %); 469,20 грн. - підвищення інваліду війни 3 групи; 50,00 грн. - щомісячна грошова допомога інваліду війни 3 групи; 469,20 грн. - надбавка за особливі заслуги перед Україною (1564,00 грн. *30%).

З зазначеного розрахунку вбачається, що розмір нарахованої пенсії позивача становить 18375,44 грн.

У Прилуцькому відділі обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області позивачем було отримано завірену копію рішення про перерахунок пенсії № 35 від 15.07.2019.

З даного рішення вбачається, що позивачу 15.07.2019 проведений перерахунок пенсії, починаючи з 01.01.2016 та застосовано обмеження у вигляді максимального розміру пенсії.

Не погодившись з рішенням про перерахунок пенсії № 35 від 15.07.2019, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

02 листопада 2016 року постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області по справі № 742/3161/16-а (провадження № 2-а/742/191/16) зобов`язано Прилуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України, правонаступником якого є відповідач, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків заробітної плати без обмежень максимального розміру, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року № 1013, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 22 лютого 2016 року № 18ф-77 з 01 січня 2016 року.

Постанова Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2016 по справі № 742/3161/16-а набрала законної сили 14 грудня 2016 року.

Зазначена постанова суду спочатку було виконаним відповідачем в добровільному порядку, зокрема розпорядженням начальника управління від 26.12.2016 № 152735 пенсію позивачу перераховано, призначено і виплачено у розмірі 18081,44 грн. з 01.01.2016.

Однією з основних засад судочинства згідно з ст. 129 Конституції України є обов`язковість судового рішення. Стаття 129-1 Конституції визначає, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з частиною 7 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

При проведенні перерахунку пенсії позивачу та прийнятті рішення № 35 від 15.07.2019 відповідач самовільно, без жодних правових підстав, переглянув постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2016 по справі № 742/3161/16-а, і фактично, без будь-якого додаткового рішення суду, здійснив поворот виконання вказаного рішення, здійснивши перерахунок пенсії за минулий період, починаючи з 01.01.2016.

При цьому навіть у передбачений ст. 380, 381 КАС України спосіб - поворот виконання судового рішення у справах про присудження виплати пенсій допускається обмежено, виключно у випадках, якщо скасоване рішення було обгрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскаржуваними діями відповідач грубо порушив приписи Конституції України та діючого законодавства, тим самим безпідставно порушив конституційні права позивача.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (Стаття 55 Конституції України).

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, доказів понесення ним інших судових витрат суду не надано, тому судові витрати, що підлягають відшкодуванню, відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул.П`ятницька, 83-А, м.Чернігів,14005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 № 35 від 15.07.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману суму пенсії за вислугу років за період з 01.08.2019.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 березня 2020 року.

Суддя С.Л. Клопот