Справа № 300/484/20
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
"06" березня 2020 р. справа № 300/484/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Матуляк Я.П., перевіривши матеріали позовної заяви приватного підприємства «Галицькі Аграрні Інвестиції» до Державного кадастрового реєстратора відділу у Галицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Маріямпільської сільської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Галич-ІФ» про визнання протиправними та скасування дій та рішень суб`єктів владних повноважень, -
В С Т А Н О В И В:
Приватне підприємство «Галицькі Аграрні Інвестиції» звернулося до суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора відділу у Галицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Маріямпільської сільської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Галич-ІФ» про визнання протиправними та скасування рішень Маріямпільської сільської ради від 11.10.2019 за №2/01-01 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації з інвентаризації земель для товарного сільськогосподарського виробництва на адміністративній території Маріямпільської сільської ради», від 15.12.2019 за №8/01-01 «Про погодження та затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації масивів земель сільськогосподарського призначення згідно Державного акту на право колективної власності на землю на території Маріямпільської сільської ради»; визнання протиправними дій Державного кадастрового реєстратора відділу у Галицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області під час реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі на підставі Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель масивів сільського господарського призначення на території Маріямпільської сільської ради, яка розроблена відповідно до рішення Маріямпільської сільської ради від 11.10.2019 за №2/01-01 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації з інвентаризації земель для товарного сільськогосподарського виробництва на адміністративній території Маріямпільської сільської ради» ПП «ГЕО»; визнання незаконною та скасування державної реєстрації земельних ділянок зареєстрованих в Державному земельному кадастрі Державним кадастровим реєстратором відділу у Галицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області на підставі Технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель масивів сільського господарського призначення на території Маріямпільської сільської ради, яка розроблена відповідно до рішення Маріямпільської сільської ради від 11.10.2019 за №2/01-01 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації з інвентаризації земель для товарного сільськогосподарського виробництва на адміністративній території Маріямпільської сільської ради»; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію іншого речового права права оренди земельних ділянок.
Приписами пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.
Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у даній справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
Як установлено матеріалами справи, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, якими надано дозвіл на виготовлення та погоджено технічну документацію із землеустрою, щодо іншої юридичної особи ТОВ «Агро-Галич-ІФ», а також визнання протиправними дій щодо державної реєстрації земельних ділянок та реєстрації права оренди за цією юридичною особою. Порушене право обґрунтовує тим, що рішення органу місцевого самоврядування не відповідають вимогам чинного законодавства, а частина земельних ділянок, право оренди на які зареєстровано за ТОВ «Агро-Галич-ІФ», накладаються (перетинаються) із земельними ділянками переданими позивачу згідно договорів на управління спадщиною. Крім того,за позицією позивача, оскаржуваними рішеннями та діями порушені його права на користування (управління) вже існуючими земельними ділянками.
Таким чином, спір у справі, що розглядається стосується іншого речового права права оренди земельних ділянок ТОВ «Агро-Галич-ІФ», яке підтверджується в тому числі й рішенням Маріямпільської сільської ради №9/01-01 від 15.12.2019 «Про передачу в оренду земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Маріямпільської сільської ради», а тому правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами цивільного права.
При цьому, враховуючи прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок в оренду (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після своєї реалізації), подальше оспорювання правомірності набуття права користування (оренди) земельною ділянкою фізичною чи юридичною особою спірними земельними ділянками має вирішуватися в порядку не адміністративної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.
Аналіз зазначених обставин справи дає підстави суду вважати, що спір у цій справі не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органу місцевого самоврядування, а стосується захисту його приватних інтересів.
За правилами пункту 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з пунктом 10 частини 1 статті16 ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
У відповідності до положень статті 152 Земельного кодексу України власник або землекористувач земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».
Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 184/2470/13.
З огляду на наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що зазначений спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства, за правилами якого можливий одночасний розгляд вимог про визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, а також захисту приватного права позивача як користувача земельних ділянок.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи наведене, керуючись статтями 170, 241-243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Відмовити приватному підприємству «Галицькі Аграрні Інвестиції» у відкритті провадження в справі за позовом до Державного кадастрового реєстратора відділу у Галицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, Маріямпільської сільської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Галич-ІФ» про визнання протиправними та скасування дій та рішень суб`єктів владних повноважень.
Копію цієї ухвали, разом з позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами, невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.
З врахуванням приписів частини 6 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, роз`яснити приватному підприємству «Галицькі Аграрні Інвестиції», що заявлені позовні вимоги відносяться до юрисдикції господарських судів та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.
Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Матуляк Я.П.