Справа № 637/10/20
Суддя: Тордія Е. Н.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2020року с.м.т.Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області

у складі: головуючого Тордія Е.Н. секретар судових засідань Сергієнко В.С.

номер справи: №637/10/20 (2-а/637/1/20)

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

участь у справі приймав: позивач Соляник О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т.Шевченкове Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області, в особі інспектора СРПП лейтенанта поліції Чумака Юрія Сергійовича, Шевченківського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач 08 січня 2020 року звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з вищевказаною позовною заявою.

В судовому засіданні позивач просив позовні вимоги задовольнити. В обгрунтування зазначив, що 03 січня 2020 року, керував транспортним засобом автомобілем «Ford Focus» державний номер НОМЕР_1 по вул.Харківський Шлях в с.м.т.Шевченкове Харківської області. Був зупинений інспектором, який виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340.00 грн. за порушення п. 31.4.3 (в) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121 КУпроАП. При цьому інспектором було порушено його право на захист, він не вивчив обставини справи , а саме той факт , що коли він виїжджав то світлові прибори усі працювали, але рухаючись він не замітив коли саме лампочка перестала працювати. Він мешкає поруч їз місцем зупинки , мав намір поїхати і виправити несправність , як передбачено ПДР. Окім того інспектор в протоколі зазначив ,що подія відбулась о 19.30 години, коли його було зупинено о 23.00 години, що має значення. Інспектором це все враховано не було і він передчасно виніс постанову про притягнення його до відповідальності. Вважає , що вона є протиправною, прохав її скасувати та провадження у справі закрити.

Відповідач, в сособі інспектора СРПП Чумака Ю.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву (заперечення) на позов не надав.

Представник відповідача Шевченківського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про, що свідчить розписка про отримання судової повістки.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.

22 січня 20202 року після усунення вказаних недоліків позивачем по справі постановлена ухвала про відкриття провадження та розгляд справи призначено у підготовчому судовому засіданні на 04 лютого 2020 року. Також відповідачам наданий строк для подання відзиву на позовні вимоги.

Про розгляд справи відповідачі повідомлялися належним чином про, що свідчать розписки про отримання судових повісток. Причина не явки суду не відома. Від відповідачів відзиву (заперечення) та будь-яких доказів проти позову до суду не надійшло.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини встановлені судом та їх зміст.

Судом встановлено, що 03 січня 2020 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Ford Focus» , державний номер НОМЕР_1 по вул.Харківський Шлях в с.м.т.Шевченкове Харківської області з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла , в темну пору доби на що був зупинений інспектором, який виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340.00 грн. за порушення п. 31.4.3 «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 121 КУпроАП.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено , що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81(в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортнихзасобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шостастатті 109, стаття 110, частинатретястатті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шостастатті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третястатті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третястатті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ятастатті 133, частинитретя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцятастатті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за виняткомпорушень на автомобільномутранспорті), стаття 137, частини перша, друга і третястатті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

П. 5 розділу ІІІ Інструкції,передбачено ,що поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпроАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце їїрозгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додатков іматеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпроАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодоякої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки не виконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із зазначеної постанови, остання не містить жодних посилань на будь-які фактичні дані, на підставі яких інспектор СРПП дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпроАП.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що постанова про адміністративне правопорушення серія БАА № 351325 від 03 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 за формою та змістом не відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки містіть різний час скоєння правопорушення , не містить відомості щодо здійснення технічної фіксації правопорушення, та порядок його оскарження.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративніправопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За правилами ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає в разі керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

Вимогами п. 31.4.3. «в» ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, а саме якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

В судовому засіданні позивач надав суду пояснення, що складу правопорушення в його діях не має, оскільки перед виїздом лампа лівої фари в режимі ближнього світла працювала. В ході руху перестала працювати, але він цього не помітив. Як би ним була помічена дана несправність то він вжив би заходів для її усунення, тобто діяв відповідно до вимог ПДР України.

Відповідно до п. 31.5 ПДР України, у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач діяв відповідно до п. 31.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 251 КУпроАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Належних та допустимих доказів того, що останній рухався знаючи про несправність світлових приладів, в темну пору року, суду не надано.

Згідно зі ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 статті 77 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України , в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п.31.4.3 «в» ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 121 КУпроАП.

До суду відповідачем не було надано жодних доказів (відзивів, заперечень) того, що позивачем були порушені вимог п.31.4.3 «в», та які б безумовно вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпроАП.

Запису щодо, представлення поліцейськими Солянику О.В., роз`яснення суті правопорушення, його прав тощо, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпроАП, відстуні.

У справах з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому.

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч. 2 ст. 8 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена ч. 2 ст. 33 КУпроАП, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненного правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності.

В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб.

За змістом ст. 9 КУпроАП саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладені на нього обов`язки щодо доказування правомірності прийнятого ним оскаржуваного рішення, не урахував усі обставини, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), винесена відповідачем постанова про накладення адміністративного стягнення суперечить вимогам КУпроАП, та КАС України, у зв`язку із чим в діях позивача не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпроАП.

З огляду на вищевикладене, за таких обставин суд всебічно, повно та об`єктивно, за правилами, встановленими Кодексу адміністративног судочинства України, вважає, що позовні вимоги позивача є доведеними і підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 3, 77,94, 139, 143,242-246, 250, 255, 286 КАС України, ст. 9,33 , ч.3 ст. 122,222,251, 280,283, КУпроАП ст. Закону України «Про Національну поліцію» , п. 15.10 в )д) Правил дорожнього руху України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Шевченківського відділення поліції Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області, в особі інспектора СРПП лейтенанта поліції Чумака Юрія Сергійовича, Шевченківського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області про визнання протиправними дії та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною постанову серії БАА №351325 від 3 січня 2020 року винесену інспектором Шевченківського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Чумаком Юрієм Сергійовичем по справі про адміністративне правопорушення, про накладення на ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340.00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпроАП.

Скасувати постанову серії БАА №351325 від 3 січня 2020 року винесену інспектором Шевченківського ВП Куп`янського ВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції Чумаком Юрієм Сергійовичем по справі про адміністративне правопорушення, про накладення на ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340.00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпроАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121КУпроАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: