Справа № 826/10352/18
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Парінова А.Б.,

Беспалова О.О., за участю

секретаря судового засідання Вітчинкіної К.О.,

представника ГУ ДПС у м. Києві Полякової С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року (прийняте в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, суддя Скочок Т.О.) у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Інститут транспорту нафти" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 21.03.2018 №, №, №, № та №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ПАТ "Інститут транспорту нафти" подало апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що через внесення 11.07.2016 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про іншу особу як керівника ПАТ «Інститут транспорту нафти», а також наступного оскарження та скасування 23.08.2016 відповідної реєстраційної дії, у ПАТ «Інститут транспорту нафти» створились обставини за яких позивач не мав можливості належним чином виконувати обов`язки платника податків.

Апелянт наголошує, що при зміні у ЄДР відомостей про керівника позивача було заблоковано сертифікат ключа цифрового електронного підпису, що зробило неможливим своєчасну реєстрацію податкових накладних. Зміна керівника позивача призвела також до блокування доступу до банківських рахунків позивача, що призвело до неможливості сплати податку з доходів фізичних осіб з нарахованих доходів, до необхідності здійснення готівкових розрахунків, а також до більш пізнього розрахунку за зовнішньоекономічним договором. Тобто, будь-якої вини у діях позивача щодо невиконання його обов`язків платника податків немає, а тому не може йтись про відповідальність за порушення податкового законодавства при відсутності вини.

28 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 02.12.2019 - без змін, оскільки судом вірно встановлено порушення позивачем норм чинного законодавства, що і було зазначено та встановлено контролюючим органом.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Протокольною ухвалою судом апеляційної інстанції у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" про відкладення розгляду справи відмовлено, оскільки така заява є необґрунтованою, позивач був завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а явка його представника у судове засідання суду апеляційної інстанції не є обов`язковою, крім того, позивач не позбавлений можливості забезпечити явку іншого представника, окрім того, що 05.03.2020 перебуватиме у відрядженні.

Заслухавши суддю - доповідача, думку представника ГУ ДПС у м. Києві, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ПАТ «Інститут транспорту нафти» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 30.06.2017, сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 30.09.2017, за результатами чого складено акт від 14.02.2018 №68/26-15-14-01-01/00148429.

У висновках до вказаного акту зазначено про наступні порушення, допущені ПАТ «Інститут транспорту нафти»:

п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями (редакція до 01.01.2017 року) зареєстровано податкові накладні в ЄРПН з порушенням граничних строків реєстрації на загальну суму ПДВ 1 559 631,00 грн.;

п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» з змінами та доповненнями);

пп.пп. 168.1.1, 168.1.2 та 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), внаслідок чого підприємством несвоєчасно сплачено (перераховано) до відповідного бюджету утримані суми податку на доходи фізичних осіб за серпень, вересень, жовтень 2016 року, січень 2017 року у сумі 951 501,17 грн.;

пп.пп. 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168, пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168, пп. 1.6. п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу України (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого підприємством несвоєчасно сплачено (перераховано) утримані суми військового збору до бюджету за вересень 2016 року у сумі 25 493,11грн.;

ст.1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» зі змінами та доповненнями, а саме: надходження коштів за контрактом від 30.09.2013 №3761-АН, укладеного з 000 «Нефтестройинжиниринг», Республіка Білорусь на загальну суму 3101,87 дол. США, (екв. 69069,23 грн.); за контрактом 19.09.12 №US 486/2012 з компанією «АО» КАЗТрансОйл» (Казахстан) на загальну суму 133717,60 дол. США, (екв. 1481450,23 грн.);

п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» (зі змінами та доповненнями), п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України (із змінами та доповненнями), а саме: несвоєчасне подання декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами, станом на 01.01.2015.

На підставі викладеного, Головним управлінням ДФС у м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення від 21.03.2018, а саме:

№, яким ПАТ «Інститут транспорту нафти» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 95 150,11 грн.;

№, яким ПАТ «Інститут транспорту нафти» збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 2 549,31 грн.;

№, яким до ПАТ «Інститут транспорту нафти» за порушення п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 1,00 грн.;

№, яким, з огляду на встановлення порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних (1) за затримку реєстрації на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 431 755,90 грн. застосовано до ПАТ «Інститут транспорту нафти» застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 43 175,60 грн., (2) за затримку реєстрації від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 1 056 066,42 грн. застосовано штраф у розмірі 20% у сумі 211 213,29 грн., (3) за затримку реєстрації від 31 до 60 календарних днів на суму ПДВ 71 808,09 грн. застосовано штраф у розмірі 30% у сумі 21 542,42 грн. Загальна сума штрафу становить 275 931,31 грн.

№, яким до ПАТ «Інститут транспорту нафти» застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 3 983,64 грн.

Скориставшись правом на адміністративне (досудове) оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, ПАТ «Інститут транспорту нафти» подало до Державної фіскальної служби України відповідну скаргу, за результатами розгляду якої прийнято рішення про результати розгляду скарги від 29.05.2018 №18621/6/99-99-11-03-01-25, яким вказані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 21.03.2018 №, №, №, № та № протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 21.03.2018 № та №.

Так, в Акті перевірки від 14.02.2018 №68/26-15-14-01-01/00148429 зазначено, що перевіркою дотримання встановлених термінів сплати (перерахування) податку на доходи фізичних осіб за серпень 2016 встановлено несвоєчасну сплату до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати у сумі 79 959,88 грн., термін сплати до 30.09.2016, фактично сплачено 03.10.2016; за вересень 2016 встановлено з несвоєчасну сплату до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати у сумі 306 489,45 грн., термін сплати до 31.10.2016, фактично сплачено 04.11.2016; за жовтень 2016 встановлено несвоєчасну сплату до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати у сумі 302 003,45 грн., термін сплати до 30.11.2016, фактично сплачено 01.12.2016; за січень 2017 встановлено несвоєчасну сплату до бюджету утриманих сум податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати у сумі 263 048,39 грн., термін сплати до 28.02.2017, фактично сплачено 01.03.2017.

Крім того, перевіркою повноти сплати військового збору встановлено несвоєчасну сплату (перерахування) військового збору до бюджету за вересень 2016 у сумі 25 493,11 грн. Термін сплати до 31.10.2016, фактично сплачено 04.11.2016.

Згідно з пп. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин), якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду.

При цьому, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України).

Юридична особа за своїм місцезнаходженням та місцезнаходженням не уповноважених сплачувати податок відокремлених підрозділів, відокремлений підрозділ, який уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) до бюджету податок, за своїм місцезнаходженням одночасно з поданням документів на отримання коштів для виплати належних платникам податку доходів, сплачує (перераховує) суми утриманого податку на відповідні рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, за місцезнаходженням відокремлених підрозділів (пп. 168.4.4 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України).

Відповідальність за своєчасне та повне перерахування сум податку до відповідного бюджету несе юридична особа або її відокремлений підрозділ, що нараховує (виплачує) оподатковуваний дохід (пп. 168.4.7 п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України).

Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.03.2018 №.

Зі змісту Акту перевірки від 14.02.2018 №68/26-15-14-01-01/00148429 вбачається, що розрахунки зі споживачами за надані послуги (оренда) з серпня 2015 року по червень 2016 року проводились у готівковій формі, які проведені у касі підприємства з оформленням прибуткових касових ордерів та видачею квитанцій, а саме: згідно з касовою книгою підприємства та прибуткових касових ордерів до неї, у період із серпня 2015 року по червень 2016 року сума розрахункових операцій за здавання в оренду нерухомого майна складає 102 811,99 грн.: 2016 рік - 78 412,43 грн., 2017 рік - 24 399,56 грн. Таким чином, перевіркою встановлено порушення п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: проведення розрахункових операцій у період із серпня 2015 року по червень 2016 року за надані послуги на суму 102 811,99 грн. без застосування реєстратора розрахункових операцій.

Приписами ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

За порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів застосовуються фінансові санкції у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання, у розмірі 1 гривні у разі вчинення такого порушення вперше (п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»).

Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.03.2018 №.

Так, перевіряючим виявлено порушення позивачем реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних у період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року, а зареєстрованих у період з грудня 2016 року по січень 2017 року.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У силу п. 201.10 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом

Порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів (п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України).

Відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю - платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування (п. 120-1.2 ст. 120-1 Податкового кодексу України).

Щодо податкового повідомлення-рішення від 21.03.2018 №.

Перевіркою встановлено, що між ПАТ «Інститут транспорту нафти» та ООО «Нефтестройинжиниринг», Республіка Білорусь, укладено експортний контракт від 30.09.2013 №3761-АН з надання проектно-вишукувальних робіт. Згідно з актом виконаних робіт, надано послуг нерезиденту на суму 3101,87 дол. США (екв.48911,84 грн.), граничний термін отримання виручки в іноземній валюті - наведено в додатку №1 до довідки перевірки. Валютна виручка від ООО «Нефтестройинжиниринг», Республіка Білорусь, надійшла на поточний валютний рахунок ПАТ «Інститут транспорту нафти» у сумі 3101,87 дол. США, (екв. 69069,23 грн.) з порушенням строків розрахунків, визначених ст. 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями. Висновок Міністерства економічного розвитку та торгівлі України на продовження термінів розрахунків за експортним контрактом від 30.09.2013 №3761-АН з компанією «Нефтестройинжиниринг», Республіка Білорусь, до перевірки не надано. Документу уповноваженого органу країни, що підтверджує виникнення форс-мажорних обставин по вищезазначеному контракту, до перевірки не надано.

Також, перевіркою встановлено, що між ПАТ «Інститут транспорту нафти» та компанією АО «КАЗТрансОйл» (Казахстан), укладено експортний контракт від 19.09.12 №US 486/2012 з надання робіт по розробці будівельного проекта. Валютна виручка від АО «КАЗТрансОил» (Казахстан) надійшла на поточний валютний рахунок ПАТ «Інститут транспорту нафти» в сумі 133717,60 дол. США (екв.1481450,23 грн.) з порушенням строків розрахунків, визначених ст. 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» із змінами та доповненнями. Висновок Міністерства економічного розвитку та торгівлі України на продовження термінів розрахунків за експортним контрактом від 19.09.12 №US 486/2012 з компанією АО «КАЗТрансОйл» (Казахстан) до перевірки не надано. Документ уповноваженого органу країни, що підтверджує виникнення форс-мажорних обставин по вищезазначеному контракту, до перевірки не надано.

Згідно з розрахунком пені у сфері зовнішньоекономічної діяльності за результатами перевірки ПАТ «Інститут транспорту нафти» (додаток 4) (а.с. 58 том 1), період прострочення за контрактом від 19.09.12 №US 486/2012 з АО «КАЗТрансОйл» (Казахстан) становить з 31.03.2014 по 31.03.2014, а також у період з 01.04.2014 по 04.04.2014, а період прострочення за контрактом від 30.09.2013 №3761-АН з ООО «Нефтестройинжиниринг» (Республіка Білорусь) - з 06.04.2015 по 24.04.2015.

Актом перевірки на додаток встановлено несвоєчасне подання декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами станом на 01.01.2015, строк подання - до 09.02.2015, подано 10.06.2015, чим порушено п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» зі змінами та доповненнями, а також п. 49.2 ст. 49 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» (тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку. Виручка резидента за експортним зовнішньоекономічним договором (контрактом) вважається перерахованою на його банківський рахунок за заявою резидента, якщо належна сума врегульована Експортно-кредитним агентством.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті (ч. 5 ст. 1 Закону України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю»).

Порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю»).

Строки, зазначені у статтях 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, у разі виконання резидентами операцій за договорами виробничої кооперації, консигнації, комплексного будівництва, тендерної поставки, гарантійного обслуговування, поставки складних технічних виробів і товарів спеціального призначення (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю»).

У силу ч.ч. 6 та 7 ст. 6 Закону України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», якщо перевищення строків, зазначених у статтях 1 і 2 цього Закону, обумовлено виникненням форс-мажорних обставин, перебіг зазначених строків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) або іншої уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов договору.

Крім того, валютні цінності та інше майно резидентів, яке перебуває за межами України, підлягає обов`язковому декларуванню у Національному банку України. Порядок і терміни декларування встановлюються Національним банком України (п. 1 ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю» у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

У свою чергу, в обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем вказано, що порушення вказаних строків сплати податкових зобов`язань, надходження виручки від експортної операції, подання декларації, реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних сталось внаслідок вчиненої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мединською Н.В. протиправної реєстраційної дії від 11.07.2016 №9015739 «Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із змінами в установчих документах» стосовно ПАТ «Інститут транспорту нафти», а саме: зареєстровано зміну керівника юридичної особи (генерального директора - Заворотнього В.Ф.) та зміну складу підписантів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) на генерального директора - Шпорчука М.П., яка скасована наказом Міністерства юстиції України від 23.08.2016 №2557/5 за скаргою ПАТ «Інститут транспорту нафти».

Таким чином, вказані обставини, які, за твердженням представника позивача, перешкоджали своєчасності сплати ПАТ «Інститут транспорту нафти» податкових зобов`язань, своєчасності надходження виручки від експортної операції, своєчасності подання декларації та реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних, мали місце у період з 11.07.2016 (вчинення реєстраційної дії №9015739) по 23.08.2016 (винесення Міністерством юстиції України відповідного наказу).

У той же час, зі змісту акту вбачається, що виявлені порушення мали місце у зовсім інший період, а саме: 30.09.2016 (щодо сплати податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати за серпень 2016), 31.10.2016 (щодо сплати податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати за вересень 2016), 30.11.2016 (щодо сплати податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати за жовтень 2016), 28.02.2017 (щодо сплати податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати за січень 2017), 31.10.2016 (щодо сплати військового збору за вересень 2016), у період з серпня 2015 року по червень 2016 року (щодо застосування реєстраторів розрахункових операцій), у період з жовтня 2016 року по грудень 2016 року (щодо порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних), у період з 31.03.2014 по 31.03.2014, у період з 01.04.2014 по 04.04.2014, а також у період з 06.04.2015 по 24.04.2015 (щодо порушення строків здійснення розрахунків в іноземній валюті), 09.02.2015 (щодо строків подання декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами).

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які документальні підтвердження того, що позивачем вчинялись дії, спрямовані на недопущення вказаних порушень, які у подальшому були виявлені контролюючим органом під час здійснення відповідної перевірки (зокрема, але не виключно, вчинялись спроби реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних та декларації у відведені для цього строки, спроби подання розрахункових документів до банківських установ з метою своєчасної сплати податкових зобов`язань тощо). Також, колегія суддів звертає увагу, що матеріалами справи не підтверджено повідомлення позивачем контролюючого органу про наявні перешкоди у діяльності останнього.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку не виконаний.

Таким чином, виходячи із заявлених предмету та підстав позову, колегія суддів виходить з того, що Головним управлінням ДФС у м. Києві правомірно винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, оскільки іншого з наведених позивачем обставин та наданих доказів не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

При цьому, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга не містить жодних доводів відносно того, в чому саме полягає порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, та, які висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції винесене з дотриманням норм процесуального та матеріального права, судом першої інстанції встановлено всі обставини, що мають значення для справи, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Інститут транспорту нафти" залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 березня 2020 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді А.Б. Парінов

О.О. Беспалов