Справа № 826/11900/18
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В., секретаря Винокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Ремторгустаткування» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування повідомлень-рішень форми «Р», -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ТОВ «Кайман Баум» (код 39812222) за період з 01.02.2016 по 29.02.2016 та ТОВ «Лендр» (код 40046700) за період з 01.03.2016 по 30.04.2016, про що складено відповідний Акт від 29 березня 2018 року №197/26-19-14-01-02 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1, а.с. 18-37).

Перевіркою встановлено порушення Позивачем п.п. 14.1.27, 14.1.36 п. 14.1. ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п.п. 138.1, 138.2, 138.4 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 102990,00 грн. суми податку на прибуток за 2016 рік; п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження на 114434,00 грн. суми податку на додану вартість, у тому числі на 55000,00 грн. за лютий 2016 року, на 43434,00 грн. за березень 2016 року, на 16000,00 грн. за квітень 2016 року.

На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 19 квітня 2018 року №№, , якими Позивачу збільшено на 171651,00 грн. суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість, у тому числі на 114434,00 грн. за податковими зобов`язаннями та на 57217,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), на 128721,00 грн. суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств, у тому числі на 102977,00 грн. за податковими зобов`язаннями та на 25744,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) відповідно.

Між Позивачем, як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кайман Баум», як Виконавцем, укладено Договір на клінінгові послуги від 02 лютого 2016 року №02/02, відповідно до п. 1.1. якого Виконавець бере на себе зобов`язання виконати клінінгові роботи за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 44.

Також, між Позивачем, як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кайман Баум», як Виконавцем, укладено Договір на вивіз сміття від 08 лютого 2016 року №09/02, відповідно до п. 1.1. якого Виконавець бере на себе зобов`язання виконати вивіз будсміття за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 44.

Крім того, між Позивачем, як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кайман Баум», як Виконавцем, укладено Договір на прибирання та вивезення снігу від 02 лютого 2016 року №08/02, відповідно до п. 1.1. якого Виконавець бере на себе зобов`язання прибирання та вивезення снігу за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 44.

Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій, надано: Рахунки-фактури, Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), Податкові накладні, Платіжні доручення.

Між Позивачем, як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лендр», як Виконавцем, укладено Договір на виконання клінінгових послуг від 11 березня 2016 року №12/03, відповідно до п. 1.1. якого Виконавець бере на себе зобов`язання надати клінінгові послуги за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 44.

Також, між Позивачем, як Замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лендр», як Виконавцем, укладено Договори на послуги вантажного транспорту від 11, 23 березня, 08 квітня 2016 року, №№11/03, 23/03, 08/04 відповідно до п. 1.1. яких Виконавець бере на себе зобов`язання надати послуги вантажного транспорту за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 44.

Позивачем на підтвердження факту реального здійснення господарських операцій, надано: Рахунки-фактури, Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), Податкові накладні, Платіжні доручення.

Відповідно до ст. 1, частини першої ст. 3 та частин першої, другої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства; підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій; первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи; первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а)придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; не відносяться до податкового кредиту, зокрема, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.

Тобто, обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Відповідач на підтвердження відсутності факту реального здійснення господарських операцій посилається на наявність відкритих кримінальних проваджень стосовно посадових осіб контрагентів Позивача.

Згідно з частиною шостою ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Проте, ані вироку суду в кримінальному провадженні, ані ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення відповідних осіб від кримінальної відповідальності Відповідачем не надано.

Відповідно до частини п`ятої ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

А як зазначено в Постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі №826/16304/17 за позовом Приватного підприємства «МБК» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового-рішення, факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Окрім того, суд також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Згідно з частиною другою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржені Позивачем податкові повідомлення-рішення Відповідача є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Постанову складено в повному обсязі 03.03.2020 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Єгорова Н.М.

Федотов І.В.