Справа № 580/352/20
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року справа № 580/352/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним рішення відповідача, викладене в листі від 14.01.2020 щодо відмови у призначенні пенсії позивачці за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2;

- зобов`язати відповідача призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2. Позивачка вказує, що факт наявності пільгового стажу роботи в шкідливих умовах за Списком №2 у період з 17.06.1987 по 15.06.1990, та з 17.09.1990 по 03.01.2001 на Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно», яке реорганізовано в ВАТ «Черкаське Хімволокно» підтверджується відомостями трудової книжки позивачки.

Ухвалою суду від 03.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за даним позовом без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Заперечуючи проти позову, 21.02.2020 відповідачем подано до суду відзив, в якому вказує про безпідставність позовних вимог, оскільки надана позивачкою довідка від 24.07.2006 № 672 на підтвердження періоду спеціального пільгового стажу не відповідає додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області із заявою від 02.01.2020 за вхідним № 56 про призначення пенсії за віком за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Листом від 14.01.220 №3271/03-02 повідомлено позивачку про те, що рішенням (протокол № 70 від 02.01.2020) Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області відмовлено у призначенні пенсії за Списком № 2 із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення ". Вказане рішення обґрунтоване тим, що позивачкою для призначення пенсії надано довідку від 24.07.2006 № 672, видану ВАТ «Черкаське Хімволокно» про періоди спеціального пільгового стажу за Списком № 2. Згідно з наданою довідкою пільговий стаж позивачки становить 13 років 3 місяці 15 днів, але дана довідка не відповідає додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637. Тому вказаний пільговий стаж за Списком № 2 відповідачем не зараховується. Загальний страховий стаж роботи по наданим документам становить 34 роки 9 місяців 14 днів.

Вважаючи таке рішення відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2 протиправним, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Частиною першою статті 26 Закону №1058 визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Згідно зі ст. 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) - громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 100 вказаного Закону особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст.12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 13 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За змістом приписів п. 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності - архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Відповідно до п. 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 р. у справі №439/1148/17.

Судом встановлено, що відповідачем не зараховано до пільгового стажу позивачки за Списком №2 для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку періоди роботи на Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно», яке реорганізовано у ВАТ «Черкаське Хімволокно» з 17.06.1987 по 15.06.1990, та з 17.09.1990 по 03.01.2001 з підстави невідповідності наданої ВАТ «Черкаське Хімволокно» довідки від 24.07.2006 № 672 про періоди спеціального пільгового стажу позивачки за Списком № 2 додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637.

Судом встановлено, що у трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 містяться записи за спірні періоди роботи на Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно», яке реорганізовано в ВАТ «Черкаське Хімволокно». Згідно з записами № 1, № 2, № 3, № 4 у період з 17.06.1987 по 15.06.1990 позивачка працювала на посаді слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів та автоматиці хімічного цеху №1. Відповідно до записів № 5, №6, №7 з 17.09.1990 по 03.01.2001 позивачка працювала на посаді слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів та автоматиці хімічного цеху №1.

Отже, у трудовій книжці позивачки наявні всі необхідні записи, які підтверджують, що позивачка працювала зі шкідливими умовами праці, тому періоди роботи з 17.06.1987 по 15.06.1990, та з 17.09.1990 по 03.01.2001 підлягають зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відтак, враховуючи, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж, і трудова книжка позивачки оформлена належним чином, суд висновує, що відповідач протиправно не врахував вказані періоди роботи позивачки Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно» до її пільгового стажу за Списком №2.

Суд відхиляє як безпідставні доводи сторони відповідача, щодо відсутності підстав для зарахування вказаних періодів до спеціального пільгового стажу у зв`язку з невідповідністю наданої ВАТ «Черкаське Хімволокно» довідки від 24.07.2006 № 672 про періоди спеціального пільгового стажу позивачки за Списком № 2 додатку № 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, оскільки у трудовій книжці позивачки вказані відомості про умови праці та характер виконуваної роботи.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо невідповідності вказаної довідки, оскільки відповідач не обґрунтував позицію щодо неприйняття трудової книжки позивачки, де наявні відповідні записи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, оформлене протоколом № 70 від 02.01.2020 про відмову в призначенні позивачці пенсії, є протиправним та підлягає скасуванню, а тому з метою належного способу захисту порушеного права позивачки, суд висновує вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати вказане рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області та зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи позивачки періоди роботи: з 17.06.1987 по 15.06.1990, та з 17.09.1990 по 03.01.2001 на посаді виконавця слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів та автоматиці хімічного цеху №1 на Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно», яке реорганізовано в ВАТ «Черкаське Хімволокно».

При вирішенні даного спору суд бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Разом з тим, враховуючи положення статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, захист прав у сфері публічно-правових відносин можливий у спосіб зобов`язання відповідача прийняти певне рішення чи зобов`язання вчинити певні дії.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зважаючи на те, що судом встановлено неправомірність рішення відповідача про відмову в призначенні позивачці пенсії зі зменшенням пенсійного віку, суд висновує про необхідність зобов`язати відповідача призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за Списком № 2 та провести її виплату, що є належним способом захисту та поновлення порушеного права позивачки.

Суд зазначає, що за загальним правилом, встановленим ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Позивачка звернулась до відповідача із відповідною заявою 02.01.2020.

З урахуванням наведених обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється у порядку визначеному ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, ідентифікаційний код 21366538) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, оформлене протоколом № 70 від 02.01.2020 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 17.06.1987 по 15.06.1990, та з 17.09.1990 по 03.01.2001 на посаді слюсаря з контрольно-вимірювальних приладів та автоматиці хімічного цеху №1 на Черкаському виробничому об`єднанні «Хімволокно», яке реорганізовано в ВАТ «Черкаське Хімволокно».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 2 згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 02.01.2020 та провести її виплату.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Кульчицький