Справа № 520/1246/2020
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 р. № 520/1246/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Лук`яненко М.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV та ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №І788-ХII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), пенсію згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV та ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991№1788-ХІІ, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи електрослюсарем підземним з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит" та періоду навчання за спеціальністю в професійно - технічному училищі №72 міста Кіровське Донецької області на підставі диплому серії НОМЕР_2 , починаючи з 18.10.2019 та виплатити заборгованість, що виникла з 18.10.2019;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . (РІІОКПГ1 НОМЕР_1 ) у межах суми стягнення за один місяць;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідачем протиправно відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №1 період роботи електрослюсарем підземним з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит" та період навчання за спеціальністю в професійно - технічному училищі №72, що свідчить про протиправність дій відповідача при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу.

Ухвалою суду від 03.02.2020 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначив, що позивач звернувся із заявою до управління про призначення пенсії відповідно до п.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як працівнику , безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, за списком робіт і професій, затвердженим кабінетом Міністрів України. Рішенням управління №80 від 04.11.2019 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по заяві, оскільки згідно п. ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінету Міністрів України мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони не були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, - з умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. При наявності стажу роботи на підземних роботах менше 10 років пенсії призначаються із зменшенням віку за кожний повний рік роботи у чоловіків на 1 рік. Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 підтвердженням трудового стажу для призначення пенсій передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Оскільки пільгову довідку та уточнюючі довідки за період з 11.06.1980 по 13.08.1981 ОСОБА_1 не надав, тому ці періоди в пільговий стаж не зараховуються. Згідно відомостей зазначених в трудовій книжці та наданих документів загальний трудовий стаж ОСОБА_1 складає 37 років 11 місяців 3 дні, пільговий стаж відсутній. Відтак підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах не має.

21 лютого 2020 року позивачем надано до суду відповідь на відзив на позов, у якому вимоги та доводи заявленого позову підтримав у повному обсязі.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30 листопада 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з заявою про призначення пенсії на підставі ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п.2 розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №80 від 04.11.2019 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по заяві, оскільки згідно п. ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінету Міністрів України мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони не були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, - з умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. При наявності стажу роботи на підземних роботах менше 10 років пенсії призначаються із зменшенням віку за кожний повний рік роботи у чоловіків на 1 рік. Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 підтвердженням трудового стажу для призначення пенсій передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Оскільки пільгову довідку та уточнюючі довідки за період з 11.06.1980 по 13.08.1981 ОСОБА_1 не надав, тому ці періоди в пільговий стаж не зараховуються. Згідно відомостей зазначених в трудовій книжці та наданих документів загальний трудовий стаж ОСОБА_1 складає 37 років 11 місяців 3 дні, пільговий стаж відсутній. Відтак підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах не має.

Згідно даного рішення, судом встановлено що позивачу не враховано до пільгового стажу за Списком №1 період роботи електрослюсарем підземним з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит", у зв`язку із не наданням до управління уточнюючої довідки.

Не погоджуючись з позицією управління, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" №1788 від 05.11.1991, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно п.2 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно п.1 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 08.11.2005 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України №1451/11731 від 01.12.2005 (далі - Порядок 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці на час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Відповідно до п.10 Порядку 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок 637).

Згідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно зі статтею 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 період роботи електрослюсарем підземним з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит", суд зазначає наступне.

Так, спірним рішенням відповідачем не зараховано до спеціального стажу період роботи електрослюсарем підземним з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит".

Разом з тим, з копії трудової книжки позивача серія НОМЕР_3 встановлено, що ОСОБА_1 з 11.06.1980 по 13.08.1981 працював на посаді електрослюсаря підземного 4-го розряду на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит".

Як вже зазначалось судом, позивачу не зараховано до пільгового стажу період роботи з 11.06.1980 по 13.08.1981, через ненадання ОСОБА_1 уточнюючих довідок за даний період.

В матеріалах справи міститься історична довідка, що видана ДП "Торезантрацит" підтверджено, що наказом Міністерства вугільної промисловості України №547 від 25.10.1996 шахта "Рассвет" в/о "жовтень вугілля" перейменована в Державне ВАТ "Шахта "Рассвет" - ДП Державної холдингової компанії "Жовтеньвугілля".

ВП "Шахтоуправління імені 17-го паріз`їзду" являється правонаступником всіх прав і обов`язків ДВАТ "Шахта" Рассвет" ГХК "Жовтеньвугілля", згідно наказу ДП "Шахтарськантранит" "Про приєднання Державне ВАТ "Шахта "Рассвет" ГХК "Жовтеньвугілля" до ДП "Шахтарськантарцит" від 11.11.2009 №133.

З 01 лютого 2017 ВП "Шахтоуправління імені 17 партз`їзду" включено в структуру ДП "Торезантрацит". Згідно наказу ДП "Торезантрацит" від 25.04.2017 №148 ДП "Торезантрацит" прийняло архівні документи ВП "Шахтоуправління імені 17-го партз`їзду".

Довідкою №13/8/23 від 25.12.2019, що видана архівом ДП "Торезантрацит" підтверджено, що під час проведення антитерористичної операції у результаті пожежі всі документи по особовому складу Державного Відкритого акціонерного товариства "Шахта "Рассвет2 буди знищені.

Таким чином, у позивача наявні: оригінал трудової книги, історична довідка, посвідчений наказ про проведення атестації №212 від 22.07.1994 по в/о "Жовтеньвугілля" шахта "Рассвет" та довідка, що підтверджує факт знищення архівних документів по Державному ВАТ "Шахта "Рассвет", видана ДП "Торезантрацит" 25.12.2019.

Згідно наказу №212 №22.07.1994 професія електрослюсар підземний атестована, відноситься до Списку №1 професій і посад працівників, які користуються правом виходу на пенсію.

Вказаний наказ про атестацію завірений ДП "Торезантрацит" та містить відмітку непідконтрольних територій.

Так, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України", м. Шахтарськ, де знаходяться Шахтоуправління "Рассвет" Виробничого об`єднання "Шахтарськ Антрацит", входить до переліку населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупованою територією визначено сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

На підставі частини першої статті 17 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно із статтею 18 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Разом з цим, суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів".

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах "Лоізіду проти Туречиини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення як громадянину, який працював на роботах зі шкідливими умовами праці.

Отже, позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, наявні у нього та необхідні для призначення пенсії.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 17.07.2019 по справі №302/757/17-а.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про період роботи з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит", не позбавляє ОСОБА_1 права на зарахування спірного періоду його роботи до пільгового стажу, оскільки даний період роботи підтверджений відомостями зазначеними в трудовій книжці серія НОМЕР_3 .

Так, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день на посаді електрослюсаря підземного на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит" у шкідливих умовах праці (за Списком №1) відповідачем не надано.

В даному випадку позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову через неможливість перевірки достовірності пільгового характеру роботи, у зв`язку з знаходженням підприємств на території, непідконтрольній Українській владі та не перереєстрації його на території підконтрольній українській владі.

З огляду на те, що позивач виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_3 , отже відповідний період роботи має бути зарахований до пільгового стажу, що дає право на пенсію.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Разом з цим, суд враховуючи вимоги пункту 20 Порядку №637 зазначає, що наявність у трудовій книжці записів про займану посаду і період виконуваної роботи підтверджує пільговий характер роботи позивача з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит" на посаді електрослюсаря підземного 4 розряду.

Стосовно не зарахуванням відповідачем позивачу періоду навчання за спеціальністю в професійно - технічному училищі №72 міста Кіровське Донецької області на підставі диплому серії НОМЕР_2 , суд зазначає наступне.

Як вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_3 01.09.1976 по 10.06.1980 навчався у середньому професійно-технічному училищі №72 за спеціальністю електрослюсар підземний 4 розряду (диплом НОМЕР_2 від 10.06..1980).

Згідно з пунктом "д" частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Положеннями ч. 1 ст. 38 Закону України "Про професійно - технічну освіту" визначено, що час навчання у професійно - технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналізом зазначених правових норм встановлено, що необхідними умовами для зарахування до пільгового стажу часу навчання в професійно-технічному навчальному закладі є те, що перерва між днем закінчення навчання та днем зарахування на роботу не повинна перевищувати трьох місяців та те, що після закінчення навчання особа повинна бути зарахована на роботу за здобутою спеціальністю.

Оскільки, ОСОБА_1 був працевлаштований за набутою спеціальністю відразу після навчання, суд приходить до висновку, що період навчання позивача у середньому професійно - технічному училищі №72 міста Кіровське Донецької області з 01.09.1976 по 10.06.1980 за професією "електрослюсар підземний 4 розряду" має бути зараховано до пільгового стажу останнього, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, у відповідності до ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Поряд із тим, суд зауважує, що диплом про освіту отриманий позивачем 10.06.1980, а працевлаштований на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит" вже 11.06.1980, тобто до спливу 3 місячного строку.

Отже, суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог шляхом скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV та ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №І788-ХII.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), пенсію згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV та ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991№1788-ХІІ, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи електрослюсарем підземним з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит" та періоду навчання за спеціальністю в професійно - технічному училищі №72 міста Кіровське Донецької області на підставі диплому серії НОМЕР_2 , починаючи з 18.10.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій ОСОБА_3 Європи N R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої ОСОБА_3 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 № 7, суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Отже, питання щодо призначення та виплати пенсії, віднесено виключно до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та не входить до компетенції суду.

При цьому Управлінням Пенсійного фонду не обраховано стаж позивача з урахуванням роботи його на посаді електрослюсарем підземним з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит" та періоду навчання за спеціальністю в професійно - технічному училищі №72 міста Кіровське Донецької області.

Враховуючи вищезазначене, оскільки суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд доходить висновку, що для належного способу захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV та ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991№1788-ХІІ, з урахуванням висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №1 період роботи електрослюсарем підземним з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит" та періоду навчання за спеціальністю в професійно - технічному училищі №72 міста Кіровське Донецької області на підставі диплому серії НОМЕР_2 .

Щодо позовних вимог в яких позивач просить виплатити заборгованість, що виникла з 18.10.2019, суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, так як заявлена на майбутнє, оскільки наразі пенсія позивача не призначена та не виплачується, питання щодо її призначення не вирішено, відтак з боку відповідача перед ОСОБА_1 відсутня заборгованість по виплаті пенсії.

Щодо позовної вимоги допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати пенсії з 18 жовтня 2019 року ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки є похідною від зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), пенсію згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV та ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991№1788-ХІІ, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи електрослюсарем підземним з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит" та періоду навчання за спеціальністю в професійно - технічному училищі №72 міста Кіровське Донецької області на підставі диплому серії НОМЕР_2 , починаючи з 18.10.2019, у задоволенні якої судом відмовлено.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по даній справі протягом 20 днів з дня набрання рішенням законної сили, суд зазначає наступне.

Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов`язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для застосування приписів ст.382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з урахуванням викладено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, суд зауважує, що при відкриті провадження у даній справі судом ухвалою від 03.02.2020 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до моменту винесення рішення у даній справі.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду за захистом своїх немайнових прав, він повинен був сплатити 840,80 грн.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з частиною 1 статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі зокрема, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV та ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №І788-ХII.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), пенсії згідно ч.3 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV та ст.14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991№1788-ХІІ, з урахуванням висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №1 період роботи електрослюсарем підземним з 11.06.1980 по 13.08.1981 на шахтоуправлінні "Рассвет" виробничого об`єднання по добуванню антрациту "Шахтарськанграцит" та періоду навчання за спеціальністю в професійно - технічному училищі №72 міста Кіровське Донецької області на підставі диплому серії НОМЕР_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь держави: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 коп.) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Лук`яненко