Справа № 160/8219/19
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2020 року Справа № 160/8219/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій, -
27.08.2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому просить:
- скасувати рішення про застосування фінансових санкцій від 20.02.2019 року № 000065/04-36-40-05/ НОМЕР_1 , яким нараховано штрафну санкцію в розмірі 17 000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії; 17 000,00 грн. за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії; 10 000,00 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
11.10.2019 року від Головного управління ДФС України в Дніпропетровській області надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що згідно з даними ІС «Податковий блок» встановлено, що ФОП ОСОБА_2 у періоді з 30.06.2016 року по 06.07.2016 року здійснювалась реалізація алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності відповідних ліцензій, а саме:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року було продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.
Усною ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, було закінчено підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.
В судове засідання сторони не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.
Письмового відзиву на адміністративний позов Головним управлінням ДФС України в Дніпропетровській області не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Враховуючи особливості розгляду справи, передбачені ч. 4 ст. 287 КАС України, суд вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.
Дослідивши подані сторонами докази суд встановив наступне.
На підставі наказу від 24.01.2019 року № 462-п було проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт від 08.02.2019 року № 5670/04-36-40-05/ НОМЕР_1 та встановлено порушення ст. 15, 18 Закону України від 19.12.1995 pоку № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами» та Постанови КМУ від 30.10.2008 р № 957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва».
Зокрема, перевіркою встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за період з 30.06.2016 року по 06.07.2016 року без придбання відповідної ліцензії, а саме:
Таким чином, контролюючим органом було встановлено факт продажу алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії.
Таким чином, контролюючим органом було встановлено факт продажу тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії.
Крім того, встановлено факт продажу алкогольних напоїв, а саме горілки «Первак домашня пшенична» 0,5 л. - 1 шт. за ціною 79,60 грн. (12.10.2018 року) та коньяк Жан-Жак 5 зір. 0,5 л. - 1 шт. за ціною 128,40 грн.
Таким чином, контролюючим органом було встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.
До акту фактичної перевірки також додано пояснення продавця ОСОБА_3 , в яких вона повідомляє, що нею 08.02.2019 року було продано пачку цигарок «Ротманс деми» за ціною 34,00 грн. (ціна на пачці 32,39 грн.) та видано фіскальний чек.
На підставі акту від 08.02.2019 року № 5670/04-36-40-05/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДФС України в Дніпропетровській області винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 20.02.2019 року № 000065/04-36-40-05/ НОМЕР_1 , яким нараховано штрафну санкцію в розмірі:
- 17 000,00 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії;
- 17 000,00 грн за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії;
- 10 000,00 грн за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.
Не погодившись із зазначеним рішенням позивач звернулась до суду з позовом.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам, якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Згідно ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України, Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та Постановою Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 (в редакціях чинних, на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України).
Пунктом 80.1 статті 80 Податкового кодексу України встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з п. 80.4 ст. 80 Податкового кодексу України перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Зі змісту ст. 86 Податкового кодексу України вбачається, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.
Строк складення акта (довідки) про результати перевірки не зараховується до строку проведення перевірки, встановленого цим Кодексом (з урахуванням його продовження).
У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із зауваженнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.
У разі відмови платника податків або його законних представників від підписання акта (довідки) посадовими особами контролюючого органу складається відповідний акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати виїзної планової чи позапланової документальної перевірки у день його підписання або відмови від підписання вручається або надсилається платнику податків чи його законному представнику.
Відмова платника податків або його законних представників від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Щодо притягнення позивача до відповідальності за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої суд вважає за необхідне зазначити наступне.
У відповідності до ст.1 Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" мінімальні роздрібні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються виходячи з мінімальних оптово-відпускних цін на цю продукцію та торговельної надбавки.
Мінімальні оптово-відпускні ціни на алкогольні напої - ціни, які визначаються за кодами виробів Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності за 1 літр 100-відсоткового спирту, обраховані виходячи з найнижчої оптової ціни на вітчизняну або контрактної вартості на імпортну продукцію та податків і зборів, які відповідно до чинного законодавства підлягають сплаті з одиниці продукції вітчизняними виробниками й імпортерами, та з урахуванням вартості тари.
Контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України (частина перша статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів").
За приписами ст.18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" Кабінету Міністрів України надано право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 року №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" установлено розмір мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв.
Відповідно до п.п. 1- 3 приміток до Постанови №957 мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв різного вмісту спирту в тарі різної місткості визначаються як добуток відповідних затверджених мінімальних цін, міцності за об`ємом (у відсотках) та місткості тари (у літрах), поділений на 100 відсотків.
Станом на 02.10.2018 року (дату продажу горілки «Первак домашня пшенична», місткістю 0.5 л, міцністю 40%) мінімальна роздрібна ціна становила 447 грн. за 1 літр 100- відсоткового спирту.
Таким чином, мінімальна роздрібна ціна однієї пляшки вказаної горілки повинна була становити 89,40 гривень, проте, позивачем було здійснено її продаж за ціною 79,60 грн., що підтверджується відповідним фіскальним чеком.
Враховуючи норми Постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв", судом встановлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 здійснено роздрібну торгівлю горілкою за ціною, нижчою за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої.
Відповідальність за оптову або роздрібну торгівлю коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, передбачена ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".
Частиною 2 ст.17 вказаного Закону передбачено застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу до суб`єктів господарювання у разі оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої - 100 відсотків вартості отриманої партії товару, розрахованої виходячи з мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін, але не менше 10 000 гривень.
Як наслідок, рішенням Головного управління ДФС в Дніпропетровській області від 20.02.2019 року № 000065/04-36-40-05/ НОМЕР_1 застосовано до відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10 000 грн.
Щодо притягнення позивача до відповідальності за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до положень статті 15 Закону роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.
Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.
Форма ліцензії затверджується Мінекономрозвитку. Бланки ліцензій виготовляються друкарським способом, повинні мати номер і бути захищені від підробки та несанкціонованого тиражування. У ліцензії зазначається:
- на лицьовому боці: найменування органу, що її видав; вид товарів (алкогольні напої чи тютюнові вироби), на право реалізації яких видано ліцензію; для юридичних осіб - найменування та місцезнаходження, номер телефону, факс (за їх наявності); для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані (серія, номер, ким і коли виданий, місце проживання), номер телефону (за його наявності); ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності; місце торгівлі; адреси відокремлених від роздрібної мережі місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів; реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії; посада, прізвище, ім`я, по батькові уповноваженої особи, яка підписала ліцензію;
- на зворотному боці: відмітки про поточне (щоквартальне) внесення плати за ліцензію; відмітка про реєстрацію ліцензії в державній податковій інспекції, а в сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта підприємницької діяльності.
Зважаючи на вимоги наведених приписів, суд дійшов висновку, що суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних напоїв, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлені на бланках із наявними в таких відомостях, зокрема строку її дії.
Проте, перевіркою було встановлено факт продажу 05.07.2016 року горілки «Українка» 0,5 л 1 шт. за ціною 62,20 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 05.07.2016 року.
Таким чином, позивачем було здійснено продаж алкогольних напоїв в період часу, коли строк дії попередньої ліцензії закінчився, а наступної ще не настав. Отже в період часу з 30.06.2016 року по 07.07.2016 року позивач не мала права на продаж підакцизних товарів.
Рішенням Головного управління ДФС в Дніпропетровській області від 20.02.2019 року № 000065/04-36-40-05/ НОМЕР_1 застосовано до відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Доводи позивача, про те що вона завчасно звернулась до податкового органу з метою отримання наступної ліцензії, проте ДФС було встановлено строк дії нової ліцензії після спливу одного тижня від граничного строку дії попередньої ліцензії, не спростовують факту виявленого порушення, оскільки матеріалами справи підтверджено, що станом на 05.07.2016 року (дату продажу горілки «Українка» 0,5 л 1 шт. за ціною 62,20 грн.) ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями у позивача була відсутня, з урахуванням чого суд вважає оскаржуване рішення в цій частині законним та обґрунтованим.

Щодо притягнення позивача до відповідальності за роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності відповідної ліцензії суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.17 Закону № 481/95-ВР встановлюється відповідальність за порушення норм цього Закону. Зокрема, відповідно до абзацу 5 ч.2 ст.17 наведеного Закону визначено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів в тому числі і у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Перевіркою встановлено, що позивачем 01.07.2016 року було здійснено продаж цигарок LD Compact Вlue» - 1 пачка за ціною 13,20 грн. та цигарок «LD Compact Silver» - 1 пачка за ціною 13,20 грн., що підтверджується відповідними фіскальними чеками від 01.07.2016 року.

Позивачем вказаний факт не заперечується, в позовній заяві вона лише посилається на те, що під час продажу цигарок 08.02.2019 року мала відповідну ліцензію № 1802725.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивача було притягнуто до відповідальності за факт продажу тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії (а саме цигарок LD Compact Вlue» та «LD Compact Silver »), який відбувся 01.07.2016 року (при цьому ліцензія на право продажу тютюнових виробів № 63 була отримана нею зі строком дії з 07.07.2016 року по 07.07.2017 року), а не 08.02.2019 року, отже вказані доводи позивача не можуть бути прийняті судом до уваги.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що станом на 01.07.2016 року позивач не мала права на реалізацію тютюнових виробів.

За вказане порушення рішенням Головного управління ДФС в Дніпропетровській області від 20.02.2019 року № 000065/04-36-40-05/ НОМЕР_1 застосовано до відповідача фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Позивачем не спростовано виявлений факт реалізації тютюнових виробів без наявності відповідної ліцензії, у зв`язку з чим суд вважає, що рішення контролюючого органу є законним та обґрунтованим.

Судом також не приймаються до уваги твердження позивача про те, що її фактично двічі було притягнуто до одного і того самого виду відповідальності за одне порушення, оскільки рішення Головного управління ДФС в Дніпропетровській області № 000065/04-36-40-05/ НОМЕР_1 , яке є предметом спору у даній справі, датовано 20.02.2019 року, а постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у справі № 214/1746/19 була винесена 27.03.2019 року.

Таким чином, станом на час винесення оскаржуваного рішення у даній справі факт подвійного притягнення до відповідальності був відсутній.

Щодо посилання позивача на порушення контролюючим органом встановленого строку для розгляду скарги позивача на рішення про застосування фінансових санкцій від 20.02.2019 року № 000065/04-36-40-05/ НОМЕР_1 суд зазначає наступне.

20.05.2019 року ДФС України було отримано скаргу ФОП ОСОБА_1 на рішення про застосування фінансових санкцій від 20.02.2019 року № 000065/04-36-40-05/ НОМЕР_1 .

Рішенням ДФС України від 18.06.2019 року № 27781/6/99-99-11-06-01-25 було продовжено строк розгляду скарги. Вказане рішення було направлено на адресу позивача засобами поштового зв`язку 18.06.2019 року, що підтверджується відбитком поштового штемпеля на конверті, проте вказане відправлення повернулось на адресу контролюючого органу без вручення у зв`язку із закінченням строку зберігання.

18.07.2019 року ДФС України було винесено рішення про результати розгляду скарги № 33928/6/99-99-11-06-01-25, яким ФОП ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні скарги.

Таким чином, скаргу позивача на рішення про застосування фінансових санкцій від 20.02.2019 року № 000065/04-36-40-05/ НОМЕР_1 було розглянуто контролюючим органом з дотриманням строків, встановлених п. 56.8, п. 56.9 ст. 56 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач в даному випадку діяв у відповідності до положень Закону.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 72-77, 133, 139, 242-246, 255, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування рішення про застосування фінансових санкцій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна