Справа № 672/1346/19
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 672/1346/19 Головуючий у 1-й інстанції: Федорук І.М.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

04 березня 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Курка О. П. Гонтарука В. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Інспектора відділу БДР УПП в Хмельницькій області Воробей Петра Петровича на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу БДР УПП в Хмельницькій області Воробей Петра Петровича, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про скасування постанови серії ДП 18 № 259012 від 11.11.2019 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.140 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 15.01.2020 року позовні вимоги задоволено.

Постанову серії ДП 18 № 259012 від 11 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, скасовано, справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що позивач, будучи посадовою особою КП "Городоккомунсервіс", яке у відповідності до власного статуту відповідає за забезпечення належної експлуатації об`єктів благоустрою, не вжив заходів щодо ліквідації вибоїни по вул. Бажана, 1 у м АДРЕСА_1 , внаслідок чого порушив вимоги п. 3.1.1.-3.1.2 ДСТУ 3587-97, п. 1.5 ПДР України, тому скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався, при цьому, надіславши на адресу суду апеляційної інстанції заяву про розгляд даної справи за його відсутності.

Відповідачі явку в судове засідання уповноважених представників не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги та обмежені строки розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 259012 від 11 листопада 2019 року, винесеної інспектором відділу БДР УПП в Хмельницькій області лейтенантом поліції Воробей П.П., позивача, як відповідальну посадову особу КП «Городоккомунсервіс» за експлуатаційне утримання, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020 грн.

Згідно вказаної постанови, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності слугувало те, що останній, допустив порушення правил, норм та стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені п.3.1.1-3.1.2 ДСТУ 3587-97, п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 р., а саме: не вжив заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Вважаючи постанову відповідача незаконною, позивач оскаржив її в судовому порядку.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що саме КП «Городоккомунсервіс» не є комунальною дорожньо-експлуатаційною організацією, яка відповідає за безпеку дорожнього руху, і може виконувати роботи по ремонту доріг в м. Городок лише у разі надання Городоцькою міською радою, органу, який відповідає за стан вулиць і доріг у м. Городок, відповідного доручення та фінансування проведення цих робіт.

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 140 КУпАП передбачено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушень, передбачених цією статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених цією статтею, характеризується наявністю як умислу, так і необережності. Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема ч. 1 ст. 140 КУпАП, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Отже, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 140 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, та чи є особа, виходячи із норми зазначеної статті, суб`єктом даного правопорушення.

Згідно з п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 КУпАП вказано, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно матеріалів справи, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, як посадову особу КП "Городоккомунсервіс" відповідальну за експлуатаційне утримання.

З оскаржуваної постанови вбачається, що місце скоєння правопорушення м. Городок, вул. Бажана, 1.

Статтею 8, 10 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-IV (далі Закон № 2862-IV) визначено, що автомобільні дороги загального користування поділяються на автомобільні дороги державного та місцевого значення.

Відповідно до ч. 10 Закону № 2862-IV, органами, що здійснюють управління автомобільними дорогами загального користування, є: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення; Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні та Севастопольська міська державні адміністрації.

З наведеного слідує, що власником автомобільних доріг загального користування є держава в особі уповноваженого органу державного управління автомобільними дорогами Державної служби автомобільних доріг України.

Положенням ст. 16 Закону № 2862-IV встановлено, що вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Статтею ст. 17 Закону № 2862-IV зазначено, що управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.

Пунктом 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198, (далі Єдині правила) встановлено, що Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони поширюються на автомобільні (позаміські) дороги, міські вулиці і дороги загального користування, залізничні переїзди (далі - дорожні об`єкти) в межах смуги їх відчуження та червоних ліній і є обов`язковими для їх власників або уповноважених ними органів, організацій, що здійснюють ремонт і утримання дорожніх об`єктів (далі дорожньо-експлуатаційні організації) і користувачів.

Згідно п. 2 Єдиних правил визначено, що ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління Укравтодору, а тих, що перебувають у комунальній власності відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Колегія суддів, надаючи оцінку правовідносинам, що мають місце між сторонами, дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано дійсні обставини справи та надано невірну оцінку наявним доказам.

Зокрема, як засвідчується матеріалами справи КП "Городоккомунсервіс" є самостійним суб`єктом господарювання, заснованим на спільній власності територіальної громади міста Городок і таким, що перебуває в управлінні Городоцької міської ради згідно рішення від 22.02.2011 року №7 "Про створення комунального підприємства "Городоккомунсервіс"" (далі - Підприємство).

Підприємство здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства, статуту та внутрішніх нормативних актів.

У відповідності до статуту, затвердженого рішенням Городоцької міської ради від 17.05.2016 року, КП "Городоккомунсервіс" є юридичною особою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням, інші реквізити (а.с. 44).

Відповідно до пунктів 2.1.1, 2.1.2 Статуту метою діяльності Підприємства є забезпечення належної експлуатації об`єктів благоустрою, зеленого господарства, мереж водопостачання та водовідведення, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Городок, одержання прибутку від виконання робіт з обслуговування комунального житлового фонду і благоустрою міської території міста Городок, надання послуг з водопостачання і водовідведення, виготовлення будівельних матеріалів, ритуальних атрибутів, малих архітектурних форм, надання транспортних та ремонтно-будівельних послуг.

Предметом діяльності Підприємства, згідно п. 2.2.5 Статуту, є експлуатація, проведення поточних і капітальних ремонтів, реконструкцій та модернізація об`єктів благоустрою, мереж з водопостачання.

Відповідно до п. 3.4 Статуту Підприємство самостійно планує і проводить свою виробничо-господарську та іншу діяльність (а.с. 26).

Правила благоустрою міста Городок визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини (далі - Правил).

Згідно з п.п. 1 а) п. 2.6 Правил до об`єктів благоустрою міста належать дороги, провулки, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Розділом 1 ДСТУ 3587-95 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану" встановлено, що цей стандарт поширюється на автомобільні дороги, вулиці і дороги міста, населених пунктів, та установлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць, населених пунктів та технічних засобів організації дорожнього руху. Згідно з п. 1.3 вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими.

Згідно розділу 3 ДСТУ 3587-97 автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Пунктом 3.1.1 ДСТУ 3587-97 визначено, що покриття проїзної частини не повинно мати осідань, вибоїн, напливів чи інших деформацій, що утруднюють рух транспортних засобів. Гранично допустимі пошкодження площі покриття, а також терміни ліквідації з моменту їх виявлення повинні відповідати наведеним у таблиці 1.

Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить: зокрема, розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього о руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності за дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов, термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними та направляючими засобами;

Приписами ч. 3 ст. 12 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що посадові особи, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд, зобов`язані, окрім іншого:

забезпечувати утримання їх у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху;

при виникненні умов, що створюють загрозу безпеці дорожнього руху, здійснювати заходи для своєчасної заборони або обмеження руху, а також відновлення безпечних умов для руху;

впроваджувати у повному обсязі заходи щодо безпеки дорожнього руху при здійсненні будівництва, реконструкції та ремонту доріг, вулиць та залізничних переїздів;

виявляти аварійно-небезпечні ділянки та місця концентрації дорожньо-транспортних пригод та забезпечувати здійснення у таких місцях відповідних заходів щодо удосконалення умов та організації дорожнього руху для забезпечення його безпеки;

своєчасно виявляти перешкоди дорожньому руху та забезпечувати їх усунення, а у разі неможливості - невідкладно позначати дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами;

щомісяця проводити лінійний аналіз аварійності.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 вказаного закону власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Частиною 5 наведеної статті встановлено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів, керівні працівники дорожньо-експлуатаційних організацій несуть відповідальність, в тому числі і кримінальну, якщо дорожньо-транспортна пригода або несвоєчасне забезпечення екстреною медичною допомогою людини, яка перебуває у невідкладному стані сталася з їх вини.

Крім того, у відповідності до примітки п. 3.1.1 ДСТУ 3587-97 стан покриття проїзної частини та інших елементів дороги повинні перевірятись організаціями, які їх експлуатують - щодекадно (кожні 10 днів).

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що КП "Городококмунсервіс" є уповноваженим суб`єктом господарювання, що відповідає за забезпечення належної експлуатації об`єктів благоустрою, тобто за удосконалення, ремонт та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг та вулиць міста Городок. Позивач, в даному випадку, будучи посадовою особою, відповідальною за результати та ефективність виробничої діяльності підприємства (п. 1.2 посадової інструкції головного інженера), а відтак і за утримання доріг у межах населеного пункту, не вжив заходів щодо ліквідації вибоїни по вул. Бажана, 1, у м. Городок, внаслідок чого допустив порушення п. 1.1.1-3.1.2 ДСТУ 3587-97, п. 1.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

З наявного в матеріалах справи відеозапису чітко вбачається наявність вибоїни на дорозі. Під час спілкування з інспектором поліції позивач не заперечував, що саме його організація здійснює обслуговування вказаної ділянки дороги, однак вибоїна на даний час не усунута (додаток 5, відеофайл 007).

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо доведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, окрім іншого, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Інспектора відділу БДР УПП в Хмельницькій області Воробей Петра Петровича задовольнити повністю.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 15 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора відділу БДР УПП в Хмельницькій області Воробей Петра Петровича, Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Курко О. П. Гонтарук В. М.