Справа № 140/2498/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/2498/19 пров. № 857/12801/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ»,

на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року (суддя Мачульський В.В., час ухвалення не вказаний, місце ухвалення м.Луцьк, дата складання повного тексту не вказана),

в адміністративній справі №140/2498/19 за позовом Головного управління ДФС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ»,

про стягнення податкового боргу,

встановив:

У серпні 2019 року позивач ГУ ДФС у Сумській області (правонаступником якого є ГУ ДПС у Сумській області) звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ», в якому просив стягнути з відповідача за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належать такому платнику податків, податковий борг з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів в сумі 8816451,73 грн. на користь місцевого бюджету.

Відповідач ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року позов задоволено повністю. Стягнено з ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (код платежу 14040000) в сумі 8816451,73 грн. на користь місцевого бюджету на р/р 8002, одержувач УК у м.Сумах/м.Суми/14040000, код одержувача 37970593, банк одержувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

З цим рішенням суду першої інстанції від 18.10.2019 року не погодився відповідач ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що порядок реалізації права органу податкової служби на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу визначено ст.95 ПК України. Вказана норма встановлює послідовність стягнення податкового боргу за рахунок різних джерел: спочатку за рахунок коштів, які знаходяться на рахунках платника податку, за рішенням суду, а у разі їх недостатності за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі, за рішенням суду про надання дозволу. Крім того, п.95.4 ст.95 ПК України передбачено, що орган податкової служби на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Тобто, зазначає апелянт, що податковий орган повинен обов`язково зазначати джерело погашення податкового боргу: кошти, готівка чи майно платника податків, оскільки від цього залежить порядок реалізації повноважень, вид судового провадження та предмет доказування по справі. На думку апелянта, оскільки позивачем не зазначено в даному випадку джерело погашення податкового боргу, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 18.10.2019 року.

Позивач апеляційної скарги не визнав, у суді апеляційної інстанції подав відзив на апеляційну скаргу, просить відмовити в її задоволенні в повному обсязі, а рішення суду від 18.10.2019 р. залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явились в засідання суду апеляційної інстанції, а також представника позивача, який взяв участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» 27.07.2012р. зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків (а.с. 26-28).

Також встановлено, що ГУ ДФС у Сумській області винесено відносно ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» податкове повідомленням-рішенням № від 21.07.2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем акцизний податок з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів у загальній сумі 5239141,70 грн. (з них 3492761,13 грн. податкове зобов`язання та 1746380,57 грн. штрафні (фінансові) санкції (а.с. 9).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 р. у справі №803/1435/16, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 р., визнано протиправним та скасовано це податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області № від 21.07.2016 р..

Однак, постановою Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі №803/1435/16 скасовано постанову Волинського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 р. та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2017 р., та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову (а.с. 10-15).

27.05.2019 року позивачем ГУ ДФС у Сумській області винесено відповідачу ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» податкову вимогу форми «Ю» №6829-17 про необхідність сплати податкового боргу в загальному розмірі 8816451,73 грн., яка отримана відповідачем 30.05.2019 року (а.с. 16).

Станом на 26.05.2019 року відповідач ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» мав податкову заборгованість на загальну суму 8816451,73 грн., в тому числі: 3492761,13 грн. податкове зобов`язання з акцизного податку, 1746380,57 грн. штрафні (фінансові) санкції, 3577310,03 грн. пеня, що підтверджується розрахунком суми податкового боргу, витягом з інтегрованої картки платника та корінцем податкової вимоги форми «Ю» №6829-17 від 27.05.2019 року (а.с. 7, 8, 16).

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача податкового боргу за рахунок коштів на рахунках у банках та готівки, в загальній сумі 8816451,73 грн. на користь місцевого бюджету, з врахуванням наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до п.15.1 статті 15 ПК України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування. У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п.п.54.3.1-54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.

Грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України).

Податковим боргом, згідно п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Тобто, статусу податкового боргу набуває лише узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до ст.38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

З матеріалів справи видно та вірно враховано судом першої інстанції, що відповідач ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» має податкову заборгованість на загальну суму 8816451,73 грн., в тому числі: 3492761,13 грн. податкове зобов`язання з акцизного податку, 1746380,57 грн. штрафні (фінансові) санкції, 3577310,03 грн. пеня.

Заборгованість з акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі виникла в результаті несплати грошового зобов`язання згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 21.07.2016 року в загальній сумі 5239141,70 грн. (з них 3492761,13 грн. податкове зобов`язання та 1746380,57 грн. штрафні (фінансові) санкції (а.с. 9).

Вказана сума грошового зобов`язання стала узгодженою на підставі постанови Верховного Суду від 27.11.2018 року у справі №803/1435/16 про відмову в задоволенні позову Товариства щодо оскарження ППР № від 21.07.2016 року.

Податкову вимогу форми «Ю» від 27.05.2019 року №6829/17 про сплату податкового боргу в загальному розмірі 8816451,73 грн. відповідачем не виконано.

Відносно правильності нарахування відповідачу контролюючим органом пені за несплату у встановлений строк грошових зобов`язань за вищевказаним податковим повідомленням-рішенням від 21.07.2016 р., то судом першої інстанції вірно враховано положення ст.129 ПК України.

Так, відповідно до пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (п.129.4. ст.129 ПК України).

Таким чином, пеня в сумі 3577310,03 грн. була нарахована ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» за несплату у встановлений строк грошових зобов`язань за податковим повідомленням-рішенням № від 21.07.2016 року.

Наявність та розмір вказаної суми податкового боргу в загальному розмірі 8816451,73 грн. апелянтом (відповідачем) не оспорюється.

Відносно доводів апелянта ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» колегія суддів апеляційного суду також враховує, що відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1 ст.95 ПК України).

Згідно п.95.3 ПК України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Згідно п.95.4 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Також, постановою КМ України від 29.12.2010 року №1244 «Про деякі питання реалізації статті 95 ПК України» затверджено порядок стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок його податкового боргу, який визначає механізм стягнення готівки, яка належить платникові податків, у рахунок погашення його податкового боргу.

Тобто, податковим законодавством встановлено порядок погашення заборгованості платників податків перед бюджетами та визначено перелік заходів, які повинен здійснити контролюючий орган у певній послідовності для примусового стягнення податкового боргу, а саме: стягнення коштів, які перебувають у власності боржника, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна боржника, яке перебуває у податковій заставі.

Колегія суддів зазначає, що у розглядуваній справі позивач ГУ ДФС у Сумській області звернувся до суду із позовною вимогою про стягнення податкового боргу за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належать такому платнику податків.

Таким чином, безпідставними є твердження апелянта (відповідача) про порушення позивачем вимог податкового законодавства, зокрема ст.95 ПК України, щодо порядку (способу) стягнення податкового боргу.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що податковим органом правомірно здійснено заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу, в межах повноважень та у встановлений чинним законодавством спосіб, шляхом звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу з розрахункових рахунків в банках, які обслуговують ТзОВ «ВОГ РІТЕЙЛ» та за рахунок готівки, що належить товариству.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду від 18.10.2019 року винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року в адміністративній справі №140/2498/19 за позовом Головного управління ДФС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОГ РІТЕЙЛ» про стягнення податкового боргу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 05.03.2020 року