Справа № 340/2708/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2020 року м. Дніпросправа № 340/2708/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року (суддя Брегей Р.І.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-5791/14-19-СГ від 08.10.2019 щодо відмови в наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під особисте селянське господарство площею 2,0000 Га на території Андріївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області суміжно із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:2001.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року закрито провадження у справі № 340/2708/19.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача Гулий А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що бажана позивачем земельна ділянка знаходиться в тому масиві, на землі в якому відповідно до наказів від 17.09.2019 надано дозволи на розроблення проектів землеустрою шести особам, котрі подали заяви про передачу у власність земельних ділянок. При цьому, площа земельного масиву складає 9,6571 га.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що існує спір про право набуття у власність земельної ділянки між фізичними особами, оскільки отримання дозволу на виготовлення проекту землеустрою це перший етап отримання у власність земельної ділянки.

Представник апелянта Гулий А.В. не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, в обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції невірно встановлено характер спірних правовідносин у даній справі. В даній справі позивач звернувся до суду з позовом на захист свого інтересу в отриманні земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Його право не було реалізовано внаслідок відмови відповідача в погодженні проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки. Оскільки відповідач не вирішував питання про надання у власність земельних ділянок іншим особам, то є передчасним твердження про можливе порушення майнових прав третіх осіб.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що ключовою складовою справи адміністративної юрисдикції є публічно-правовий характер спірних правовідносин, тобто внаслідок допущення бездіяльності, вчинення дій або прийняття рішення суб`єктом владних повноважень відбувається порушення прав та інтересів особи в сфері публічних правовідносин.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (майнового чи немайнового), конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спір виник з приводу винесення Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області наказу № 11-5791/14-19-СГ від 08.10.2019 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою»

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 09 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 605/567/17, проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.

Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речове право на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Колегія суддів зазначає, що в даній адміністративній справі оскаржується відмова відповідача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за наслідками вирішення вказаного питання позивач не набуде право на земельну ділянку, управлінські дії суб`єкта владних повноважень не призведуть до жодного порушення приватного права чи інтересу як позивача, так і третіх осіб.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до відповідача з заявами про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності звернулися Гуліков Д.С., Гусач А.О., Овсянніков В.А., Малиш О.А., ОСОБА_2 К.В., ОСОБА_3 . Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що вказаним особам надано лише дозвіл на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у вказаних осіб зареєстрованого речового права на спірну земельну ділянку/її частину.

Вказані обставини не були дослідженні судом першої інстанції, останній дійшов передчасних висновків, що спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, з метою забезпечення права особи доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року в адміністративній справі № 340/2708/19 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з 05 березня 2020 року та оскарженню не підлягає.

Повна постанова складена 05 березня 2020 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров