Справа № 638/18044/18
Суддя: Омельченко К. О.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/61/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді: Омельченко К.О.

За участю секретаря: Юрченко Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Оніпко Сергія Миколайовича про скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду із адміністративним позовом, яким просила суд визнати протиправним постанову відповідача, скасувати постанову в справі про притягнення до адміністративної відповідальності від 23.11.2018 року серії НК № 317654 за ч.1 статті 122 КУпАП винесену відповідачем.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що згідно постанови від 23.11.2018 року про накладення адміністративного стягнення, 23 листопада 2018 року о 14-01 годині в Полтавській області в місті Решетилівка по вул. Чумацькій 143 водій керуючи транспортним засобом перевищила швидкість руху, а саме рухалась зі швидкістю 74 км/год, а саме не виконала встановлену вимогу швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год, швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 №ТС000800, чим порушила п. 12.4 ПДР України. Однак, 23 листопада 2018 року позивач рухалась по автодорозі з індексом автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський у напрямку Києва, яка відповідно до картографічних матеріалів знаходиться за межами міста Решетілівка. Крім того, до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не додано доказів на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення, а саме фотографії з приладу вимірювання швидкості. Позивачка не згодна з постановою, тому звернулася до суду з адміністративним позовом в якому просить скасувати її.

26.04.2019 року відповідачем надано відзив на позовну заяву де зазначено, що постанову про притягнення до адміністративної відповідальності складено під час несення служби в м.Решетилівка, Полтавського району Полтавської області (в межах автодороги Київ-Харків-Довжанський), де було встановлено перевищення швидкості транспортним засобом позивача. Зазначено, що постанова відповідає вимогам законодавства України, а пристрій TruCam LTI 20/20 №ТС000800 може використовуватись на території України. Зазначає, що автомобіль позивача, під час перевищення швидкості руху, знаходився в кілометровій зоні меж міста на автодорозі Київ-Харків-Довжанський, і лазерний вимірювач швидкості знаходився також у межах населеного пункту Решетилівка.

10.10.2019 року позивачем надано до суду відповідь на відзив відповідача.

Заперечень від відповідача на відповідь на відзив до суду не надходило.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача адвоката Андросова А.О. надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю суду не надав.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наданий відповідачем відзив, дослідивши матеріали справи кожний окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно зі ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що 23 листопада 2018 року інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Оніпко Сергієм Миколайовичем прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, за ч.1 статті 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн..

В постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що 23 листопада 2018 року о 14-01 годині в Полтавській області в місті Решетилівка по вул. Чумацькій 143 водій керуючи транспортним засобом перевищила швидкість руху, а саме рухалась зі швидкістю 74 км/год, а саме не виконала встановлену вимогу швидкості руху в населеному пункті на 24 км/год, швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 №ТС000800, чим порушила п. 12.4 ПДР України.

Оцінюючи обґрунтованість винесеної відповідачем постанови, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП).

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Пункт 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції визначено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Зважаючи на наведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВСУ від 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як визначено статтею 245 КУпАП, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень не наведено в прийнятій постанові жодного доказу, як то фото лазерного вимірювача швидкості, в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на позивача, штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В свою чергу, суд не приймає до уваги твердження відповідача, що ним додано фото лазерного вимірювача швидкості до оскаржуваної постанови, адже в самій Постанові в графі 8 «До постанови додаються» не міститься відомостей про додані до прийнятої постанови будь-яких додатків.

За таких обставин, постанова у справі про адміністративне правопорушення 23.11.2018 року серії НК № 317654 складена з порушенням норм статей 251, 252, 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Наведені вище висновки узгоджуються з правовим висновком Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеним у постанові від 30 травня 2018 року по справі №337/3389/16-а.

Відповідно до частини 5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Щодо обставин знаходження автомобіля позивача в межах території міста Решетилівка, суд зазначає наступне.

Зі змісту оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення від 23.11.2018 року зазначено, що 23 листопада 2018 року водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перевищила швидкість руху в Полтавській області в місті Решетилівка по вул. Чумацькій 143, швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 №ТС000800.

Однак, дослідивши надані суду докази, як збоку позивача, так і з боку відповідача, суд приходить до висновку, що наявні матеріали справи спростовують наведені в оскаржуваній постанові обставини.

Так, відповідно до наданих суду фотографій, зроблених позивачем під час зупинки її транспортного засобу, 23 листопада 2018 року позивач рухалась по автодорозі з індексом автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський.

Крім того, даний факт підтверджено і самим відповідачем у відзиві на позовну заяву, де відповідач зазначає, що постанову про притягнення до адміністративної відповідальності відповідачем складено під час несення служби в м.Решетилівка, Полтавського району Полтавської області (в межах автодороги Київ-Харків-Довжанський), де було встановлено перевищення швидкості транспортним засобом позивача.

Також, відповідачем зазначено координати знаходження транспортного засобу позивача підчас руху та фіксації його вимірювачем TruCam LTI 20/20 №ТС000800, а саме - 49°34'52.34" N 34°5'35.28" E.

Судом встановлено, що зазначені відповідачем координати - 49°34'52.34" N 34°5'35.28" E, відповідно до картографічних матеріалів, свідчать про знаходження транспортного засобу позивача на автодорозі М-03 Київ-Харків-Довжанський, в той час, як оскаржувана постанова від 23.11.2018 року серії НК № 317654 містить посилання про перевищення ОСОБА_1 швидкості руху в Полтавській області в місті Решетилівка по вул. Чумацькій 143.

Відповідно до Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 712 автомобільну дорогу Київ - Харків - Довжанський (на м. Ростов-на-Дону) М-03 віднесено до Міжнародної дороги.

Відповідно до листа Служби автомобільних доріг у Полтавській області від 16 листопада 2018 року, зазначено, що у відповідності до технічної документації на автодорогу М-03 Київ-Харків-Довжанський на в`їзді до міста Решетилівка здійснено кілометрову прив`язку від початку автомобільної дороги, до населеного пункту (км.304+964 км.307+233).

На підставі наявних в матеріалах справи картографічних матеріалів щодо меж міста Решетилівка та координатів знаходження транспортного засобу позивача, судом встановлено, що транспортний засіб позивача не знаходився в Полтавській області в місті Решетилівка по вул. Чумацькій 143, а знаходився поза межами населеного пункту м.Решетилівка.

Таким чином, зважаючи, що постанова у справі про адміністративне правопорушення від 23.11.2018 року серії НК № 317654 складена з порушенням норм статей 251, 252, 283 КУпАП, винесена з порушенням порядку, встановленого для розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч.1 статті 122 КУпАП, відомості зазначені в постанові не відповідають обставинам встановленим при судовому розгляді, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а справа підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем не надано суду достатніх та належних доказів, які б свідчили про правомірність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача за вказане вище правопорушення.

Отже, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачем не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо складання постанови про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та задоволення позову в цій частині вимог. З огляду на те, що у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.77, 243-246, 250, 286, КАС України, ст.ст. 247, 251, 288 КУпАП, суд,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшого лейтенанта поліції Оніпко Сергія Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати прийняту інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Оніпко Сергієм Миколайовичем постанову серії НК № 317654 від 23.11.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн..

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через відповідні суди.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03 березня 2020 року.

Суддя: К.О. Омельченко