Справа № 160/7975/19
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2020 року м. Дніпросправа № 160/7975/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙТОРГ"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року

у справі №160/7975/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙТОРГ"

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СКАЙТОРГ" звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ від 13.08.2019 року №4831-П « Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Скайторг» .

В обґрунтування позовних вимог Товариство посилалось на протиправність оскарженого наказу, який на думку останнього, прийнятий контролюючим органом з порушенням приписів підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового Кодексу України. Вказані обставини позивач пов`язує з відсутністю у наказі інформації про зміст допущених платником податків порушень, а також наявності низки питань, здійснення контролю з яких перебуває у площині документальних перевірок.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 р. у справі № 160/7975/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙТОРГ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.08.2019 року №4831 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «СКАЙТОРГ» у частині включення питань з дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «СКАЙТОРГ» порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У задоволенні вимог про визнання наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.08.2019 року №4831 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «СКАЙТОРГ» протиправним та його скасування щодо перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙТОРГ» у питаннях сфери виробництва та обігу підакцизних товарів відмовлено.

Судом встановлено, що контролюючим органом здійснено виїзд на адресу підприємства з метою проведення фактичної перевірки. Разом з тим, представниками Товариства не допущено посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, що було зафіксовано відповідним актом. Відмова у допуску до перевірки мотивована тим що вказані в оскарженому наказі підстави проведення перевірки не відповідають меті та предмету фактичної перевірки.

На підставі дослідження встановлених по справі обставин, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ є правомірним в частині призначення перевірки з питань контролю за виробництвом та обігом пального. Поряд з цим судом зазначено, що призначаючи фактичну перевірку щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, фахівці контролюючого органу вправі здійснювати перевірку виключно з вказаних питань. Тобто, включення до наказу суцільним рядком усіх можливих питань проведення фактичної перевірки за наявності підстав щодо проведення перевірки лише одного із них, суперечить приписам податкового законодавства України.

Отож, включення контролюючим органом до наказу про проведення фактичної перевірки інших питань, а саме: дотриманням платником податків вимог чинного законодавства при здійсненні готівкових розрахунків, ведення касових операцій, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), суперечить наведеним вище положенням Податкового кодексу України. Наведене обумовило часткове задоволення позовних вимог.

Не погодившись з рішенням суду, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області на рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга, однак з урахуванням недоліків складення апеляційної скарги, та не усунення їх на вимогу суду, апеляційна скарга ГУ ДФС у Дніпропетровській області повернута ухвалою від 18.02.2020 р .

ТОВ « Скайторг» також звернулося з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції та просить задовольнити скаргу в частині, в якій відмовлено в задоволенні позовних вимог і в якості обґрунтування своїх доводів позивач зазначає, що правовою підставою для проведення фактичної перевірки позивача податковим органом зазначено ст.20, абз 1 п.75.1, п.п. 75.1,3 ст. 75, п.п. 80.2.5 ст. 80 ПК України. Позивач вказує, що обов`язковими обставинами для проведення фактичної перевірки згідно п.п. 80.2.5 ПК України є наявність або отримання в установленому порядку інформації про порушення вимог законодавства , контроль за якими покладено на органи державної податкової служби. Оскільки в оскаржуваному наказі не зазначено які порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту , алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платником податків порушено, на думку позивача такий наказ підлягає скасуванню в повному обсязі. Зазначена думка підтримана представником позивача в судовому засіданні, а також до справи надано письмові пояснення з посиланням на судову практику.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Надаючи оцінку оскаржуваному наказу суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1. ст. 75 Податкового Кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Статтею 80 Податкового Кодексу України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів; у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів; письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування; неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3; у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Статтею 81 Податкового Кодексу України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання, зокрема, копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законодавець поклав на податкові органи здійснення контролю за дотриманням платниками податків норм законодавства, зокрема, щодо порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Вказане право має реалізовуватися суб`єктом владних повноважень в порядку та у спосіб, визначені чинним законодавством. Порушення такого порядку є підставою для не допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Такий механізм передбачений законодавцем з метою попередження порушення прав та інтересів платників податків і має реалізовуватися особою як захід, який передує вирішенню спору щодо законності призначення перевірки.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під час складання оскаржуваного наказу, та вказуючи в якості підстав для проведення перевірки положення п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, призначити та проводити фактичну перевірку щодо здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, відповідач вправі виключно з вказаних питань.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що призначати перевірку з усіх можливих питань проведення фактичної перевірки за наявності підстав щодо проведення перевірки лише одного із них суперечить приписам податкового законодавства України.

Висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, доводи скаржника їх не спростовують. Рішення суду в оскаржуваній частині ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Колегія суддів критично ставиться до доводів апеляційної скарги позивача в частині сумнівів останнього щодо правомірності призначення контролюючим органом фактичної перевірки. Як вже зазначалось судом в даному рішенні, а також в інших справах за участю позивача, право контролюючого органу на проведення фактичної перевірки унормовано ст. 75 Податкового Кодексу України , яка передбачає право відповідача на проведення такого виду перевірок. Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в оскаржуваному наказі періоду проведення перевірки, інформації, що отримана відповідачем щодо можливих порушень податкового законодавства, інші вимоги, які зазначає позивач, як такі, що повинні бути зазначені в наказі, не узгоджуються з нормами ст. ст. 75 , 80 Податкового Кодексу України і взагалі нівелюють право податкового органу на проведення фактичної перевірки.

Суть фактичної перевірки, у відповідності до ст. 80 пункту 80.2 Податкового Кодексу України зводиться до того, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу , оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику під розписку до початку проведення перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав, зазначених в даній статті, зокрема п.п. 80.2.6 ( у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у п. 75.1.3).

Матеріали справи, інформаційні бази відповідача підтверджують, що позивач здійснює продаж пального на АЗС, і при наявності інформації щодо суб`єкта господарювання, за яким зареєстровано склади в системі електронного адміністрування пального та згідно бази даних виданих ліцензій ІС « Податковий блок», відповідно до якого наявна інформація про відсутність ліцензії у позивача на право торгівлі/зберігання пального, відповідач мав передбачені законом умови для оформлення наказом рішення керівника про проведення фактичної перевірки.

З огляду на встановлені обставини справи, доводи апеляційної скарги ТОВ « Скайторг» щодо наявності підстав для скасування наказу відповідача про проведення фактичної перевірки, є безпідставними та необґрунтованими. Посилання позивача на судову практику Третього апеляційного адміністративного суду не може вплинути на висновок судової колегії в даній справі, оскільки встановлені обставини справи є відмінними від справ на які посилається позивач.

Таким чином, за результатами апеляційного розгляду справи, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування ст. 317 КАС України , рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю « Скайторг» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 р. у справі № 160/7975/19 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 р. у справі № 160/7975/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко