Справа № 460/1301/20
Суддя: Гудима Н.С.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 березня 2020 року м. Рівне№460/1301/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гудима Н.С., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою

ОСОБА_1

до Поліської митниці Держмитслужби

про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості №UA20400/2020/000031/1 від 31.01.2020 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA20400/2020/00033.

За результатами перевірки матеріалів позовної заяви в порядку статті 171 КАС України, суддя встановив, що адміністративний позов подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, є Закон України "Про судовий збір".

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За приписами частини першої статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 2 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що розмір судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14 листопада 2019 року 294-IX прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року установлено в розмірі 2102 гривні.

Як свідчить зміст позовної заяви, позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації.

Таким чином, суд зауважує, що даний адміністративний позов містить дві вимоги, одна з яких (визнати протиправною картку відмови) - немайнового характеру, а інша ( визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості ) має ознаки майнового характеру.

Суд виходить з того, що окремі рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, можуть породжувати підстави для змін майнового стану фізичної чи юридичної особи. Зокрема, реалізація таких рішень може призводити до зменшення або збільшення майна особи. Відповідно оскарження такого рішення спрямоване на захист порушеного права у публічно-правових відносинах з метою збереження належного особі майна. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є втручанням до його майнових прав.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 26 березня 2019 року в адміністративній справі № 820/3356/16.

При цьому, загальна оспорювана сума (ціна позову) у справі становить різницю показників митної вартості товару, визначених податковим органом та позивачем, тобто 153841,44 грн.(383920,47 грн. - 230079,03 грн.).

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією позовною заявою, складає 840,80 грн. за вимогу немайнового характеру та 1538 грн. за вимогу майнового характеру (153841,44 грн. х 1%).

Однак, позивачем до матеріалів позову долучено квитанцію АТ КБ Приватбанк №0.0..1 від 20.02.2020 про сплату судового збору у розмірі 1491,18 грн., тобто позивач сплатив судовий збір не в повному обсязі.

Поряд з цим, відповідно до п.11 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як свідчить зміст позовної заяви, позивачем вказано: "У відповідності до п.11 ч.5 ст.160 КАС України повідомляємо, що іншого позову до того ж Відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав", тобто речення незакінчене, а отже, позивач не повідомив суду був такий позов поданий чи ні.

Також суд звертає увагу, що згідно з частиною 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною четвертою статті 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною другою статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року N 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року N 151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній, або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою частини четвертої статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", положеннями статей 55, 57 КАС України, статей 237, 240 ЦК України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, остання підписана особою, яка зазначена як представник позивача - адвокат Осадовський Р.Е.

На підтвердження своїх повноважень до позовної заяви додано ордер про надання правової допомоги ОСОБА_1 від 18.02.2020 серія АС №1004179, в якому зазначено, що підставою його видачі є договір про надання правової допомоги від 18.02.2020 №17.

Судом встановлено, що до позовної заяви не додано зазначеного в ордері договору про надання правової допомоги від 18.02.2020 (його завіреної копії) або витягу з нього, засвідченого належним чином.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду (ухвала від 12 січня 2018 року у справі N К/800/28757/13) є неприйнятним поданий до суду від імені довірителя документ, який хоча і підписаний довірителем з наданою копією ордера, проте до якого не долучено копії витягу з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, засвідченого підписом сторін.

У матеріалах позовної заяви відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення Муковоз Г.Я. реалізувати своє право на подання позовної заяви не самостійно, а через представника - адвоката Осадовського Р.Е., та, відповідно, обсяг повноважень, наданий цьому представнику. Крім того, і на звороті долученого до позовної заяви ордеру відсутня відмітка про те, що адвокат діє без будь-яких обмежень правомочності щодо представництва інтересів самого позивача.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13 березня 2018 року у справі N 914/2772/16; від 21 березня 2018 року у справі N 914/2771/16).

Як випливає із правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року N 811/1507/18, повноваження адвоката, зокрема і щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно обсягу наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Отже, звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема адвоката, передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Тобто, такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує своє право на звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, позовну заяву слід залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

1) документа про сплату судового збору у розмірі 885,03 грн. (2379,21 грн. - 1491,18 грн.) (за реквізитами: Отримувач коштів УК у м.Рiвному/м.Рiвне/22030101, Код отримувача (код за ЄДР,ПОУ) - 38012714, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) - 899998, Рахунок отримувача - UA4017002, Код класифікації доходів бюджету - 22030101, Призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом _____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Рівненський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа));

2) власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

3) договору про надання правової допомоги від 18.02.2020 №17.

Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала не оскаржується та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Гудима Н.С.