Справа № 420/6062/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 березня 2020 р. м.ОдесаСправа № 420/6062/19
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Вербицької Н.В.,
суддів Джабурії О.В.,
- Запорожана Д.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Приморського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И Л А :
15 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
- визнати протиправною відмову ГУ ДМС України в Одеській області в особі територіального підрозділу Приморського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року (в формі книжечки, форма якого затверджена постановою Кабміну України №353 від 04.06.1994 року), який виданий на ім`я ОСОБА_1 нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років;
- зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області в особі територіального підрозділу Приморського районного відділу Головного управління ДМС України в Одеській області вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року (в формі книжечки, форма якого затверджена постановою Кабміну України №353 від 04.06.1994 року), який виданий на ім`я ОСОБА_1 нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45 років.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги в частині позовних вимог щодо зобов`язання ГУ ДМС України в Одеській області в особі територіального підрозділу Приморського районного відділу Головного управління ДМС України в Одеській області вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року (в формі книжечки, форма якого затверджена постановою Кабміну України №353 від 04.06.1994 року), який виданий на ім`я ОСОБА_1 нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45 років. Зокрема апелянт зазначає, що з листів відповідача вбачається, що при відмові у вклеюванні фотокартки до паспорту він керувався Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 року №456. Дана відмова мотивована виключно відсутністю відповідного рішення суду про зобов`язання відповідача вклеїти фотокартку після спливу місячного терміну. Будь-яких інших юридичних та фактичних мотивів в основу оскарженої відмови адміністративним органом не покладено. Чинним законодавством не передбачено видачі нового паспорта зразка 1994 року в обмін на паспорт у який своєчасно не вклеєно фотокартку особи якій він виданий, у зв`язку з досягненням такою особою 25-річного чи 45-річного віку. Апелянт вважає, що позбавлення його можливості користуватися паспортом у формі книжечки або примушування до обміну на паспорт у формі картки становитиме втручання держави в особисте життя та не відповідатиме правам та свободам. ОСОБА_1 звертає увагу, що не надавав згоди на обробку персональних даних. Водночас, законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює порушення конституційних прав такої особи.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року скасовано та ухвалено постанову про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі територіального підрозділу Приморського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року (в формі книжечки, форма якого затверджена постановою Кабміну України №353 від 04.06.1994 року), який виданий на ім`я ОСОБА_1 , нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45 років. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

При зверненні з апеляційною скаргою, позивач оскаржував рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача вклеїти до його паспорта нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45 років.

В зв`язку з викладеним, відповідно до ч.1 ст.308 КАС України судова колегія не надавала оцінку правомірності дій відповідача щодо відмови в оформленні та видачі позивачу паспорту громадянина України та рішенню суду першої інстанції у відповідній частині.

28 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з заявою про стягнення відповідно до положень ст. 139 КАС України сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДМС України в Одеській області.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву позивача щодо фактично вирішення питання про судові витрати, пов`язаних із сплатою судового збору, судова колегія вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п.п.3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2019 року становив 1 921,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ "Приватбанк" від 11.10.2019 року №0.0..1 (а.с.5).

При зверненні з апеляційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, тобто 1 152,60 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ "Приватбанк" від 09.01.2020 року № 0.0..1 (а.с. 148) та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 160).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Системний аналіз частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір", частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.

З урахуванням вищенаведеного вбачається необхідність стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної Міграційної служби України в Одеській області всіх судових витрат здійснених ОСОБА_1 при оплаті судового збору, як при подачі позовної заяви так і апеляційної скарги в загальному розмірі 1921,00 грн. (768,40 + 1 152,60)

Керуючись ст. ст.52, 132, 139, 252, 321, 322, 329 КАС України судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Прийняти додаткову постанову, якою здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1 921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної Міграційної служби України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 44, ) шляхом безспірного списання з рахунків органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 березня 2020 року.

Головуючий суддя Вербицька Н. В.
Судді Джабурія О.В. Запорожан Д.В.