Справа № 713/235/20
Суддя: Кибич І. А.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/235/20
Провадження №2-а/713/9/20
РІШЕННЯ

іменем України

26.02.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області, в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Андрюк О.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Кийлюк Лесі Юріївни, про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до відповідача інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Кийлюк Л.Ю. Посилається на те, що постановою інспектора УПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта поліції Кийлюк Л.Ю. серії ЕАК №2069221 від 05.02.2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі мене, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП. Згідно постанови він керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 05.02.2020 року о 10:04:58 год. в с.Мамаївці траса 19 км, порушив вимогу горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Подвійна суцільна лінія, чим порушив п.8.5.1 ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1?КУпАП та до нього було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. Дана постанова винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає дану постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

05.02.2020 року приблизно о 10-00 год. на технічно справному автомобілі марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без порушення ПДР України, рухався в с.Мамаївці, Кіцманського району Чернівецької області. Жодних вимог горизонтальної дорожньої розмітки, у тому числі 1.3 «Подвійна суцільна лінія», не порушував. Однак його несподівано зупинив інспектор поліції і нічого не пояснюючи одразу сказала, що виносить постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП, оскільки він порушив вимоги горизонтальної розмітки 1.3. Він заперечив, оскільки був впевнений, що ПДР не порушував. Однак його заперечень інспектор поліції не врахувала, не навела доводів на їх спростування і винесла оскаржувану постанову. Будь-які докази, що підтверджують наявність адміністративного правопорушення з його боку відсутні, а викладені у оскаржуваній постанові обставини є надуманими та ґрунтуються на припущеннях поліцейського Кийлюк Л.Ю. З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови інспектор УПП в Чернівецькій області Кийлюк Л.Ю., інших доказів не досліджувала. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обстави факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, є недоведеним належними та допустимими доказами. Інспектором поліції під час винесення постанови не враховано усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення по справі, та не доведено мотивів відхилення його доводів про те, що він вимоги дорожньої розмітки не порушував.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАК №2069221, складеної 05 лютого 2020 року інспектором Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Кийлюк Л.Ю, щодо вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи у його відсутність, адміністративний позов підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Кийлюк Л.Ю. не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника відповідача надійшов відзив, який обґрунтований наступним. Старший лейтенант поліції Кийлюк Л.Ю. представилась ОСОБА_1 та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає справу. Додатково положення ст.307, 308 КУпАП, надруковані в тексті постанови під пунктом №9. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, яке передбачене ст.122 ч.1 КУпАП, поліцейським було роз`яснено позивачеві його права та відповідно до норм КУпАП винесено постанову Серії ЕАК №2069221 від 05.02.2020 року. Відеозапис який доданий до відзиву доводить повне дотримання процедури розгляду справи з боку відповідача, а також відображає пояснення особи, що притягається до відповідальності, де він визнає факт перетину розмітки 1.3 «подвійна суцільна лінія». В діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП. Інспектор патрульної поліції мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред`явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова Серії ЕАК №2069221 від 05.02.2020 року обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтований та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 лютого 2020 року інспектором поліції Управління патрульної поліції у Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Кийлюк Л.Ю. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАК №2069221 від 05.02.2020 року. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 05.02.2020 року о 10:04:58 год. в с.Мамаївці траса 19 км, порушив вимогу горизонтальної дорожньої розмітки 1.3 Подвійна суцільна лінія, чим порушив п.8.5.1 ПДР, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1?КУпАП До ОСОБА_1 інспектором поліції застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП України, настає в разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Приписами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із положеннями п.1.1 розділу 34 ПДР України, вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено. Лінії 1.1 та 1.3 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Відповідно до п.8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Заперечуючи свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, позивач ОСОБА_1 послався на те, що він пояснив поліцейському, що Правил дорожнього руху не порушував, суцільної горизонтальної розмітки не перетинав. Однак інспектором поліції його пояснення не були взяті до уваги, натомість складено оскаржувану постанову.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З долученого до відзиву відеодиску вбачається наступне:

- працівниками поліції ведеться запис після зупинки ОСОБА_1 ;

- факт порушення правил дорожнього руху на відеозаписі відсутній;

- ОСОБА_1 заперечив факт порушення ПДР, однак зважаючи на погодні умови (засніжена дорога) не заперечував, що міг і не побачити суцільну розмітку.

- справу про адміністративне правопорушення, роз`яснення прав та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності здійснено поліцейським, однак на відеозаписі немає відомостей щодо представлення поліцейського особі, відносно якої розглядається справа.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте відповідачем не надано, а в матеріалах справи відсутні жодні докази згідно переліку ст. 251 КУпАП, що б свідчили про наявність викладеного в оскаржуваній постанові порушення або що інспектором здійснено під час розгляду адміністративної справи заходи щодо збирання та оцінки цих доказів.

Відповідно до постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року по справі №524/1284/17 визначено, що відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст.75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В постанові Серії ЕАК №2069221 від 05.02.2020 року відсутні відомості про те яким саме технічним засобом здійснено відеофіксація правопорушення.

А тому, на думку суду долучений до матеріалів справи відеодиск не підтверджує винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП, є неналежним та недопустимим доказом.

Враховуючи те, що відповідач на виконання вимог ч.1 ст.9, ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України не надав до суду будь-яких належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів для доведення правомірності оскаржуваної позивачем постанови від 05 лютого 2020 року, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.33, 245, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Статтею 62 ч.3 Конституції України встановлено, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі ст.ст.122 ч.1, п.1 247, 283, 284, 287, 288, 289 КУпАП, п.31.4.3 «в» Правил дорожнього руху, керуючись ст.ст.5, 20, 72, 79, 241-246, 250, 251, 255, 269, 286, 293 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Кийлюк Лесі Юріївни, про визнання незаконної та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Постанову інспектора Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Кийлюк Лесі Юріївни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАК №2069221 від 05.02.2020 року, якою притягнуто ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП шляхом застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 гривень, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КУпАП.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017 року) рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. А. Кибич