Справа № 183/3866/19
Суддя: Сорока О. В.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/3866/19
№ 2-а/183/13/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.М.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції М`ясоїд Роксани Вікторівни, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

20 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції М`ясоїд Р.В., в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №880558 від 12.06.2019 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свій позов ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 12 червня 2019 року, керуючи транспортним засобом РОВЕР 216, д.з. НОМЕР_1 у напрямку м. Дніпро по трасі М29 він був зупинений працівником дорожньої поліції на посту селища Губиниха Новомосковського району (159км, М29). На його прохання повідомити про причину зупинки, інспектор пояснив, що хоче перевірити документи і що водій не везе нічого забороненого. Позивач надав інспектору свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та водійське посвідчення, але на вимогу інспектора надати поліс обов`язкового страхування позивач відмовив, оскільки не скоїв порушень правил дорожнього руху. Далі, інспектор передав документи позивача своєму напарнику у службовий автомобіль.

Так, інспектором М`ясоїд Роксаною Вікторівною була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №880558 від 12.06.2019 року, відповідно до якої позивач був визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП та нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Між тим, позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідності є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанову такою, що підлягає скасуванню, зокрема, з тих підстав, що про розгляд справи позивач не був попереджений, його права не були роз`яснені, час на спілкування з юристом йому не надано, інспектором навмисно був збільшений час оскарження постанови до 15 діб, у постанові не коректно і неправдиво було внесено місце проживання позивача. Отже, зважаючи на те, що при винесенні оскаржуваної постанови суб`єкт владних повноважень порушив права позивача, передбачені Конституцією України та законодавством України, не довів належними доказами вину позивача, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 20 червня 2019 року відкрите спрощене позовне провадження.

Відповідною ухвалою суду в якості третьої особи залучено Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити (а.с.29).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду відзив, у якому серед іншого зазначила, що 12.06.2019 року нею винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи ТЗ ROVER 216 VITESSА 16, д.н.з. НОМЕР_1 , в Дніпропетровській області, Новомосковському район, в с.Новоселівка, на а/д М29, не маючи про собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1.г ПДР України Відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ. При цьому, вказана постанова є правомірною та такою, що відповідає встановленим вимогам КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 року. Крім того, за даними бази МТСБУ водій не має полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ на зазначений автомобіль, і доказів протилежного самим позивачем не надано, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити, а справу розглянути без участі відповідача (а.с.30).

Представник третьої особи - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, надіславши до суду письмові пояснення (а.с.19-23), які за своїм змістом аналогічні тим, що викладені у відзиві відповідача.

На підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Суду подано копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №880558, винесену 12 червня 2019 року інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції М`ясоїд Роксаною Вікторівною, у відповідності до якої 12.06.2019 року о 09.40 годин ОСОБА_1 керував транспортним засобом ROVER 216 VITESSА 16, д.н.з. НОМЕР_1 , в Дніпропетровській області, Новомосковському район, в с.Новоселівка, на а/д М29, не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1.г ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, тому на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.9).

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (425 грн.).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За правилами ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015року №580-VIII "Про Національну поліцію"(далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

У відповідності до п. 2.1 (ґ) ПДР України, на який міститься посилання в оскаржуваній постанові, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Тобто, ПДР України чітко встановлено обов`язок водія мати при собі чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як зазначає позивач у позові, на вимогу інспектора патрульної поліції він відмовився пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки такий обов`язок водія виникає лише у випадках передбачених законом, а саме при складанні протоколів щодо порушень ПДР та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Зважаючи на те, що позивач не скоїв порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод не здійснювалось, а тому у інспектора патрульної поліції було відсутнє право вимагати від позивача пред`явлення страхового поліса.

Разом з тим, в постанові Верховного Суду від 21 листопада 2019 року по справі № 522/22180/16-а, зазначено, що не заслуговують на увагу зауваження стосовно неможливості перевірки наявності у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поза межами процедур складання протоколу щодо порушення правил дорожнього руху чи оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, з таких підстав (п. 41).

Імперативні приписи абзацу 2 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» і пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Зі вказаним законодавчо визначеним обов`язком водіїв взаємопов`язані встановлені пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 42).

Окрім того, зазначені висновки суду узгоджуються з усталеною практикою Верховного Суду, викладеній у постановах ВС по справі № 127/191283/17 від 25.09.2019 року, № 465/6677/16-а від 21.11.2018 року, в якій наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Більш того, про необхідність пред`явлення водієм транспортного засобу на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб, а також полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів також дійшла висновку і колегія суддів Вищого адміністративного суду України в ухвалі від 11 липня 2017 року у справі К/800/13010/17.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, відповідачем до суду подано відомості з єдиної централізованої бази даних Моторно (транспортного) страхового бюро України (а.с.25), за якими станом на 12.06.2019 року страховий поліс на транспортний засіб реєстраційний № НОМЕР_1 не зареєстровано (а.с.25).

В свою чергу, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності у нього чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, і в ході розгляду справи таких даних судом не встановлено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку; орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного; правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 2.3 ЗУ про «Національну поліцію» виявлення та припинення правопорушень, а також здійснення провадження у адміністративних справах та прийняття рішення про накладання адміністративних стягнень з метою забезпечення безпеки дорожнього руху - є одними з основних обов`язків патрульної поліції.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції уповноважені розглядати справи в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі, передбачених частиною 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною 2 названої статті Кодексу визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчиненні адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частинами 4 та 5 вказаної статті Кодексу встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про, адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853).

Відповідно до п. 4 Розділу 1 вказаної Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, в тому числы статтею 126 КУпАП.

Рішенням Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що притягнення особи до адміністративної відповідальності у випадках коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП) фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладення адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

А отже, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена посадовою особою у межах повноважень, зміст постанови відповідає вимогам ст.ст. 283-284 КУпАП, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та постанови АР №880558 від 12.06.2019 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 77-79, 120, 241-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 126, 247, 292, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції М`ясоїд Роксани Вікторівни, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.