Справа № 520/12914/19
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

05 березня 2020 р. № 520/12914/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Полях Н.А., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" (проспект Героїв Сталінграду, буд. 45,м. Харків,61105, ) до Одеської митниці Держмитслужби (, 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, будинок 21А) про визнання дій незаконними, визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" (далі за текстом ТОВ "Трейд Массив"), звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці ДФС № UA500000/2019/000400/2 від 10.07.2019 р. та № UA500060/2019/000127/2 від 10.09.2019 р.

В обґрунтування позову зазначив, що запитуючи додаткові документи, посадова особа митниці не зазначила дійсних підстав для їх запиту не зазначено документи з переліку частини другої статті 53 Митного кодексу України, в яких виявлено розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни товару. При витребуванні додаткових документів в межах митного оформлення зазначені "підстави", що не відповідають дійсності. Крім того, запитувані документи, зазначені в повідомленні, вже були подані разом з митною декларацією. Суб`єктом владних повноважень було неправомірно відмовлено у прийнятті заявленої декларантом митної вартості, окрім того ним незаконно було відмовлено у застосуванні основного методу визначення митної вартості. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 р., позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 24.12.2019 р.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що уповноваженою особою в митній декларації самостійно було заявлено митну вартість товарів за першим методом визначення митної вартості товарів (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), що підтверджується графою 43 митної декларації №UA50060/2019/027800 від 09.09.2019 р., у якій зазначений код методу визначення митної вартості товару 1. У митній декларації №UA50060/2019/020236 від 05.07.2019 р. позивачем самостійно було заявлено митну вартість товарів за шостим (резервним) методом визначення митної вартості товарів, що підтверджується графою 43 вказаної декларації, у якій зазначений код методу визначення митної вартості товарів 6. Відповідач наголошує на тому, що в специфікації № 5 від 25.02.2019 року до контракту №11/ТМ від 07.11.2017 р. відсутня інформація щодо неконкретного розміру витрат на упаковку та пакувальні матеріали та роботи, пов`язані з пакуванням як складової частини митної вартості товарів. Зазначена інформація також відсутня в рахунку - фактурі №LYLXJ19002 від 07.05.2019 р. Загальна сума специфікації № 5 від 25.02.2019 р. не відповідає сумі рахунка-фактури (інвойсу) №LYLXJ19002 від 07.05.2019 р. У наданій до митного оформлення копії митної декларації країни відправлення № 00081191 від 13.07.2019 р. зазначені умови поставки FOB, проте не зазначений географічний пункт переходу відповідальності за страту товарів та витрат на транспортування від продавця до покупця. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що при відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи. У рішенні про коригування заявленої вартості , крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

У запереченнях відповідач наголосив на порушеннях позивачем вимог чинного законодавства, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання. Зазначене підтверджується інформацією, яка міститься в повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Від представника позивача 20.02.2020 р. надійшло клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

В судове засідання, призначене на 20.02.2020 р. представник відповідача не з`явився, про місце, час, дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Причин неявки не повідомив.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України та беручи до уваги клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

В той же час приписами статті 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, керуючись приписами чинного адміністративного процесуального законодавства та здійснюючи розгляд справи в порядку письмового провадження суд зазначає наступне.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Судом встановлено, що 07 листопада 2017 року між ТОВ "Трейд Массив" (Україна), що є покупцем, та SHANDONG AL MAALY INTERNATIONAL TRADING CO, LTD (Китай), що є продавцем, укладено зовнішньоекономічний контракт №11/ТМ (далі контракт). Відповідно до умов контракту, продавець зобов`язується поставити товар на умовах FOB (відповідно до Інкотермс-2010), а Покупець зобов`язується придбати відповідно до умов цього контракту.

Згідно з умовами контракту №11/ТМ від 07.11.2017 р. та Специфікації №5 від 25.02.2019 року, що є Додатком 8 до контракту, сторони визначили ціну товару за одиницю на умовах FOB Циндао, а також, що на розсуд продавця допускається 15% відхилення по кількості виробів та вартості партії.

Відповідно до умов визначених Інвойсом №LYLXJ19002 від 07.05.2019 р., загальна вартість товару склала 31 470,40 дол. США на умовах поставки FOB Циндао.

ТОВ "Трейд Массив" 03.07.2019 року заявило до митного оформлення товар "посуд з фарфору, що має шари покриття глазурування, сорт АВ, звичайного білого кольору, оздоблений деколью…", вагою 40 946 кг нетто, на загальну суму 31 470,40 дол. США за митною декларацією №UA500060/2019/019859 із заявленою митною вартістю 0,8737 дол.США/кг.

За митною декларацією №UA500060/2019/007760 ТОВ "Трейд Массив" в межах виконання того ж самого контракту (№11/ТМ від 07.11.2017 р.) здійснено митне оформлення ідентичного товару "посуд з фарфору, що має шари покриття глазурування, сорт АВ, звичайного білого кольору, оздоблений деколью…" із заявленою митною вартістю 0,8737 дол. США/кг. Митна декларація оформлена 20.03.2019 року та вказана митна вартість товару визнана митним органом.

В зв`язку з цим, для прискорення митного оформлення за митною декларацією №UA500060/2019/019859 від 03.07.2019 р. було заявлено митну вартість на тому ж рівні, що й в попередній митній декларації. До митної декларації були додані документи, які підтверджували заявлений рівень митної вартості.

Втім, під час усної консультації з митним органом (що не заперечується митним органом) декларанту було повідомлено про неможливість здійснити митне оформлення товару із заявленим рівнем митної вартості (0,8737 дол.США/кг), бо за результатами аналізу баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби України рівень митної вартості подібних товарів є більшим та становить 1,41 дол. США/кг, з посиланням на митну декларацію №UA902010/2019/104216 від 19.04.2019 р.

З метою прискорення митного оформлення для зменшення витрат, пов`язаних з простоєм транспортного засобу, та затримки продажу товару, декларантом за результатом консультації з митним органом була відкликана митна декларація №UA500060/2019/019859 від 03.07.2019 р. та подана нова №UA500060/2019/020236 від 05.07.2019 р. з митною вартістю на рівні 1,41 дол.США/кг (який був зазначений як прийнятний під час консультації).

Позивачем 08.07.2019 р. було отримано електронне повідомлення від митниці (ідентифікатор повідомлення 8d413b26-588a-422e-85a0-a0a41ef81381) до ЕМД №UA500060/2019/020236. Митним органом запитані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання запиту позивачем 08.07.2019 р. були додатково подані документи та пояснення (ідентифікатор повідомлення 6AFDA000-459C-44D7-ACE4-886CFE36A9E5)

За результатами розгляду додатково наданих документів митний орган виніс рішення про коригування митної вартості товарів №UA500000/2019/000400/2 від 10.07.2019 р., з використанням третього методу митної оцінки, та відмовив у прийнятті митної декларації (картка відмови № UA500060/2019/00420 від 10.07.2019 р.) у зв`язку з тим, що позивачем нібито не спростовані виявлені розбіжності у документах та не зазначено джерело інформації при використанні резервного методу.

В картці відмови вказано, що митний орган повідомив про відмову у прийнятті митної декларації. В рішенні орган доходів і зборів визначив митну вартість на наступному рівні 3,14 дол. США за кг.

В якості джерел коригування були зазначені раніше визнані (визначені) митні вартості, відповідно до оформлених іншими імпортерами МД від 01.07.2019 № UA100110/2019/176628, від 12.06.2019 № UA500120/2019/005690

Листом №1007/5/15-70-61-06-09 від 03.10.2019 р. Одеська митниця ДФС повідомила декларанта, що за результатами розгляду додатково наданих пояснень, орган доходів і зборів залишив рішення про коригування митної вартості чинним. Митниця зокрема, зазначила, що оскільки представником не надано додаткових документів, митний орган не має підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості товару та скасування рішення про коригування митної вартості від 10.07.2019 р. №UA500000/2019/000400/2.

Відповідно до умов контракту №11/ТМ від 07.11.2017 р. та Специфікації №6 від 10.05.2019 року, що є Додатком 9 до контракту, сторони визначили ціну товару за одиницю на умовах FOB Циндао, а також, що на розсуд продавця допускається 15% відхилення по кількості виробів та вартості партії.

Відповідно до умов визначених Інвойсом №LYLXJ19004 від 11.07.2019 р., загальна вартість товару склала 31 001,78 дол. США на умовах поставки FOB Циндао.

Приватним підприємством "Фарвартер-Юг" 09.09.2019 року уповноваженою особою ТОВ "Трейд Массив", заявлено до митного оформлення товар "посуд з фарфору, що має шари покриття глазурування, сорт АВ, звичайного білого кольору, оздоблений деколью…", вагою 38 577 кг нетто, на загальну суму 31 001,78 дол. США за митною декларацією №UA500060/2019/027800 із заявленою митною вартістю 33 217,04 дол.США (0,8611 дол.США/кг).

Митна вартість товару декларантом визначена із застосуванням основного методу за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Разом з тим, декларантом одночасно з первісною МД були подані всі документи, необхідні для числового обрахунку митної вартості, що підтверджують її за ціною договору (контракту), передбачені частиною другою статті 53 МК України, та додаткові документи, передбачені частинами третьою та шостою статті 53, статті 335 МК України

Під час контролю митної вартості, відповідно до електронного повідомлення від 09.09.2019 р. (ідентифікатор d8f9564a-11ca-4595-998e-bacd1bc53893) до ЕМД №UA500060/2019/027800, інспектором були запитані додаткові документи з посиланням на частину 3 статті 53 МК України, оскільки документи містять розбіжності.

На виконання вказаного запиту 10.09.2019 року декларантом були подані вказані додаткові документи, пояснення, а також інші додаткові документи (ідентифікатор повідомлення 92665D27-D60C-4B30-AD0E-B1466C91A009).

Не зважаючи на надання усіх додаткових документів та інформації, що повністю задовольняють вимоги митного органу, на відсутність будь-яких зауважень з боку посадової особи митного органу щодо додатково наданих документів та на те, що у митного органу не було обґрунтованого сумніву в заявленій митній вартості, в митному оформленні було відмовлено на підставі рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000127/2 від 10.09.2019 р., з використанням шостого (резервного) методу митної оцінки, та відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів (картка відмови № UA500060/2019/00578 від 10.09.2019 р.) у зв`язку з тим, що числові значення складових митної вартості товарів підтверджені не були.

Орган доходів і зборів визначив митну вартість на рівні 3,14 дол. США за кг.

В якості джерел коригування була зазначена раніше визнана (визначена) митна вартість, відповідно до оформленої іншим імпортером МД №UA100150/2019/105012 від 02.08.2019 р. з рівнем митної вартості 3,14 дол.США/кг.

Декларант, не погоджуючись із ухваленим рішенням, та користуючись своїм правом, передбаченим частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України, 11 вересня 2019 року здійснив митне оформлення товару "посуд з фарфору, що має шари покриття глазурування, сорт АВ, звичайного білого кольору, оздоблений деколью…", вагою 38 577 кг нетто, на загальну суму 31 001,78 дол. США, у зв`язку з чим була оформлена митна декларація ІМ40ДЕ UA500060/2019/028026. Товар випущений у вільний обіг зі сплатою гарантійних платежів.

Листом №1027/5/15-70-61-06-09 від 08.10.2019 р. Одеська митниця ДФС повідомила декларанта, що за результатами розгляду заяви, орган доходів і зборів залишив рішення про коригування митної вартості чинним. Митниця зокрема, зазначила, що оскільки представником не надано додаткових документів, митний орган не має підстав для визнання заявленої декларантом митної вартості товару та скасування рішення про коригування митної вартості від 10.09.2019 р. №UA500060/2019/000127/2.

ТОВ "Трейд Массив" не погоджується із ухваленими митницею рішеннями, вважає, що рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA500000/2019/000400/2 від 10.07.2019 р. та №UA500060/2019/000127/2 від 10.09.2019р. є протиправними та такими, що порушують права позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як передбачено частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може витребувати у декларанта додаткові документи лише у випадках: і) виявлених розбіжностей, іі) наявних ознак підробки або якщо ііі) документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік підстав, коли митний орган має право зажадати отримати від декларанта додаткові документи, а також вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Тобто, законом чітко встановлено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребовування додаткових документів та відмова у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю товарів. Приписи вказаних статей зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (правова позиція судів, що викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 по справі №826/10586/16).

Запитуючи додаткові документи, посадова особа митниці не зазначила дійсних підстав для їх запиту не зазначено документи з переліку частини другої статті 53 МКУ, в яких виявлено розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни товару.

Окрім того, судом встановлено, що позивачем були надані до уповноважених осіб відповідача наступні документи, підтверджуючі вартість товару:

- Декларація митної вартості;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) №11/ТМ від 07.11.2017 р.;

- Доповнення 1 від 01.02.2018 р. до контракту №11/ТМ від 07.11.2017 р.;

- Доповнення 2 від 06.08.2018 р. до контракту №11/ТМ від 07.11.2017 р.;

- Доповнення 3 від 21.01.2019 р. до контракту №11/ТМ від 07.11.2017 р.;

- Специфікація №5 від 25.02.2019 р. до контракту №11/ТМ від 07.11.2017 р.;

- Інвойс №LYLXJ19002 від 07.05.2019 р.;

- Платіжне доручення №96 від 04.03.2019 р.;

- Платіжне доручення №115 від 12.06.2019 р.;

- Виписка з бухгалтерської документації №217 від 01.07.2019 р.;

- Автотранспортна накладна (CMR) А№004801 від 03.07.2019 р.;

- Автотранспортна накладна (CMR) AA№00003762 від 03.07.2019 р.;

- Коносамент №968734675 від 13.05.2019 р.;

- Довідка про транспортні витрати №CLL05850 від 02.07.2019 р.;

- Рахунок на перевезення №607/19 від 01.07.2019 р.;

- Договір №KL-41/17 від 07.09.2017 р. на транспортно-експедиторське обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів.

- Разом з тим, на підтвердження заявленої митної вартості були надані також додаткові документи:

- Копія експортної декларації країни відправлення № 00050112 від 10.05.2019 з перекладом;

- Сертифікат Китайської Міжнародної ТП з перекладом, який засвідчує справжність печатки виробника на експортній митній декларації №00050112 від 10.05.2019;

- Сертифікат Китайської Міжнародної ТП з перекладом, який засвідчує справжність печатки виробника на рахунку-фактурі № LYLXJ19002 від 07.05.2019;

- Прайс-лист виробника товару б/н від 20.02.2019;

- Висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений ДП "Укрпромзовнішекспертиза" № 1511 від 27.06.2019;

- Комерційна пропозиція виробника товару № б/н від 20.02.2019.

На виконання запиту позивачем 08.07.2019 р. були додатково подані документи та пояснення (ідентифікатор повідомлення 6AFDA000-459C-44D7-ACE4-886CFE36A9E5):

- Витяг з бухгалтерської документації № 220 від 04.07.2019 за період з 01.09.2017-04.07.2019

- Каталог виробника від 01.01.2019;

- Заява №230 від 08.07.2019 р.

Також 09.07.2019 р. були подані: Калькуляція виробника з перекладом (ідентифікатор повідомлення C36EF43E-D5F8-42D8-B241-951144B7B88A) та лист №234 від 09.07.2019 р. щодо спростування позивачем підстав запиту додаткових документів (ідентифікатор повідомлення D757A901-06D5-4CE9-A164-5FF2EC6F9805).

На виконання вказаного запиту 10.09.2019 року декларантом були подані вказані додаткові документи, пояснення, а також інші додаткові документи декларанта (ідентифікатор повідомлення 92665D27-D60C-4B30-AD0E-B1466C91A009):

- витяг із бухгалтерської документації №301 від 02.09.2019 р., що підтверджує розмір оплат за товар;

- копія висновку про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлений ДП "Укрпромзовнішекспертиза" №2055 від 30.08.2019 р., що підтверджує відповідність рівня цін на товар, що імпортується, поточній кон`юнктурі ринку;

- акт надання послуг №192 від 04 вересня 2019 року, що додатково підтверджує розмір транспортних витрат;

- заява декларанта №310 від 10.09.2019 р. щодо відсутності розбіжностей в документах, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, що вказані в запиті додаткових документів митного органу.

Суд наголошує, що всі документи, надані під час митного оформлення, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, є автентичними, містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, не містять розбіжностей та ознак підробок.

Щодо посилань митниці про наявність начебто розбіжностей у документах наданих до митного контролю, слід зазначити, що усі вказані "розбіжності" були спростовані ще під час митного оформлення шляхом надання до митного оформлення всіх документів передбачених частиною другою статті 53 МК України та усіх запитуваних документів, однак митний орган не врахував ані додатково поданих документів, ані пояснень позивача.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а неприйняття митної вартості товарів заявленої декларантом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

У зв`язку з тим, що за результатами розгляду додаткових документів та пояснень відповідач жодним чином не довів, що позивач не спростував вказані "розбіжності", а відтак позивачем надані для митного оформлення всі документи для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, що містили всі необхідні числові показники митної вартості, позивачем зроблено висновок відносно неправомірності дій митниці в частині запиту додаткових документів і таким чином незаконного затримання митного оформлення відверте порушення норм митного законодавства щодо права декларанта на своєчасне та належне проведення митних процедур.

Верховний Суд у своїх рішеннях сформував наступну правову позицію щодо витребуваних документів. Так, у постанові від 19.02.2019 по справі №814/1888/16, адміністративне провадження №К/9901/36979/18: "витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації".

У постанові від 05.03.2019 року по справі №815/5791/17, адміністративне провадження №К/9901/55081/18: "Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності".

Проте, відповідач в порушення митного законодавства ні в запиті додаткових документів, ні в самому рішенні про коригування митної вартості товарів не надав вичерпного переліку вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 Митного кодексу України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів.

В рішенні про коригування митної вартості №UA500000/2019/000400/2 від 10.07.2019 р. митна вартість товару визначена за 3 методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. В якості підстави неприйняття митної вартості декларанта зазначено, що позивачем не спростовані виявлені розбіжності у документах та не зазначено джерело інформації при використанні резервного методу.

Суд зазначає, що позивачем були надані усі передбачені законодавством та усі витребувані митним органом документи та пояснення. Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення, а саме "у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, слід зазначити наступне".

Відповідно до підпункту "в" пункту 2 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додаються такі витрати (складові митної вартості), як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Згідно з п. 2.5 Контракту: "2.5. Ціни на товар, що поставляється встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації. Ціни на товар, що поставляється встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з товаром до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження".

Таким чином, вказаним контрактом прямо передбачено, що до складових вартості товару серед іншого входять витрати на пакування. Також у рахунку-фактурі №LYLXJ19002 від 07.05.2019 р. зазначено: "Ціни на продукцію включають витрати на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації". У Специфікації №5 від 25.02.2019 р. до Контракту №11/ТМ від 07.11.2017 р. в примітках зазначено «В ціну включені витрати на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації». У прайс-листі б/н від 20.02.2019, наданого до митного оформлення, зазначено "Ціни на продукцію включають витрати на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації".

Про відсутність окремих платежів за упаковку або пакувальні матеріали та роботи, пов`язані з пакуванням, які б сплачувалися позивачем, зазначено також в графі 16 декларації митної вартості.

Тобто, всі надані документи свідчать, що витрати на пакування входять до ціни товару.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення "загальна сума специфікації від 25.02.2019 № 5 не відповідає сумі рахунка-фактури", зазначаю наступне.

Відповідно до п. 5.1 Контракту (Додаткова угода №2 від 06.08.2018 р.) покупцем на умовах 30% передоплати від суми очікуваної партії поставки, зазначеної у відповідній Специфікації, здійснюється платіж... у відповідній Специфікації №5 від 25.02.2019 року зазначена сума поставки 31998,80 дол. США. згідно з платіжним дорученням №96 від 04.03.2019 р. сума сплати становить 9599,64 дол. США, що дорівнює 30% від суми, зазначеній у Специфікації №5 від 25.02.2019 р., яка була надана митному органу 05.07.2019 р. разом з поданою МД №UA500060/2018/020236.

Відповідно до п. 5.2 Контракту, остаточний платіж у вигляді передплати за товар здійснюється на підставі рахунку-фактури (інвойсу) банківським переказом протягом двадцяти робочих днів з моменту отримання копії факсиміле (фотокопії) рахунку-фактури із зазначенням суми поставки.

Відповідно до п.2.6 Контракту, сума кожної партії поставки, ціна за одиницю товару та кількість товару остаточно визначаються в рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну партію поставки товару. Тобто, сума поставки остаточно визначена у рахунку-фактурі №LYLXJ19002 від 07.05.2019 р. та дорівнює 31470,40 дол. США.

На виконання умов Контракту покупцем був здійснений остаточний платіж відповідно до Специфікації №5 від 25.02.2019 р. до Контракту та рахунку-фактури №LYLXJ19002 від 07.05.2019 р., а саме 21870,76 дол. США платіжним дорученням в іноземній валюті №115 від 12.06.2019 р. Таким чином, декларант сплатив вартість товару у розмірі 31470,40 дол. США (9599,64+21870,76), що становить 100% передоплати, що повністю відповідає умовам Контракту та супровідним документам. Факт здійснення вказаних платежів додатково підтверджується випискою з бухгалтерської документації №217 від 01.07.2019 р. про рух грошових коштів щодо даної поставки.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення "у поданій специфікації зазначені умови оплати за товар у виді передплати 30% та 70%, що сплачуються проти надання документів. Проте, згідно поданих банківських платіжних документів, сплачені суми за товар не відповідають 30% та 70% від вартості партії товару згідно інвойсу", суд зазначає наступне.

Пунктом 5.1. Контракту (зі змінами), передбачені наступні умови оплати товару: "Покупцем на умовах 30% передоплати від суми очікуваної партії поставки, зазначеної у відповідній Специфікації, здійснюється платіж на розрахунковий рахунок Продавця".

Специфікація не містить умов оплати товару.

Так, сума відповідно до Специфікації №5 від 25.02.2019 р. складала 31 998,80 дол.США, а тому 30% від суми специфікації складали 9 599,64 дол. США. Так, декларантом 04.03.2019 року було сплачено 9 599,64 дол.США, що підтверджується платіжним дорученням №96 від 04.03.2019 р.

Згідно з пунктом 5.2. Контракту (зі змінами), остаточний платіж у вигляді передоплати за товар здійснюється відповідно до рахунку-фактури (інвойсу) банківським переказом протягом 20 робочих днів з моменту отримання факсимільної копії (фотокопії) рахунку-фактури із зазначенням суми поставки.

Відповідно до п.2.6. Контракту, сума кожної партії поставки, ціна за одиницю товару та кількість товару остаточно визначаються в рахунку-фактурі (інвойсі) на кожну партію поставки товару. Тобто, сума поставки остаточно визначена у рахунку-фактурі (інвойсі) №LYLXJ19002 від 07.05.2019 р. та дорівнює 31 470,40 дол. США.

На виконання умов Контракту покупцем був здійснений остаточний платіж відповідно до суми вказаної в інвойсі за вирахуванням вже сплаченої суми, що відповідно склала 21 870,76 дол. США. Вказана сума й була сплачена декларантом, що також підтверджується платіжним дорученням №115 від 12.06.2019 р.

Таким чином, декларант сплатив вартість товару у розмірі 31 470,40 дол. США (9 599,64+21 870,76), що становить 100% передоплати, що повністю відповідає умовам Контракту, інвойсу та іншим супровідним документам.

Факт здійснення вказаних платежів додатково підтверджується випискою з бухгалтерської документації №217 від 01.07.2019 р. про рух коштів щодо даної поставки.

Вважаємо за необхідне зазначити, що факти сплати/не сплати за поставлений товар жодним чином не впливає та не формує числові значення складових митної вартості товару, оскільки, відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тим більше, що позивач сплатив всю вартість за товар.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення "у графі 8 "Джерела інформації…" декларації митної вартості джерелом визначення митної вартості зазначено "Консультація з митним органом». Проте, не зазначено яке саме джерело інформації (раніше оформлена митна декларація, висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, інформація біржових організацій про вартість товару або сировини тощо) ", суд зазначає наступне.

Відповідно до Правил заповнення декларації митної вартості, що затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, у графі 8 зазначаються відомості про документи, що використовувалися для визначення митної вартості за методом або методами, зазначеними у графі 6 (крім документів, відомості про які зазначені у графі 4).

Проте, у декларанта були відсутні такі документи, оскільки резервний метод був обраний декларантом на підставі відомостей отриманих від митного органу в рамках проведеної консультації під час митного оформлення.

Суд наголошує, що декларанту було повідомлено, що за результатами аналізу баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби України визначено, що рівень митної вартості подібних товарів у інших імпортерів є більшим та становить 1,41 дол.США/кг. Під час цієї консультації було зазначено лише номер декларації іншого імпортера №UA902010/2019/104216 від 19.04.2019 р.

В графі 8 декларації митної вартості декларантом було зазначено лише "Консультація з митним органом" оскільки самої декларації декларант не мав та/чи будь-які відомості з декларації, що зазначена митним органом, не були відомі декларанту. Саме тому декларант не вказував номер митної декларації з рівнем митної вартості 1,41 дол.США/кг, оскільки не мав документу, що використовувався для визначення митної вартості за резервним методом та не міг нести відповідальність за достовірність інформації, яка ним не може бути перевірена. Тому джерелом інформації для декларанта була саме консультація з митним органом, а вже для інспектора митниці джерелом є база даних органів ДФС, де й були зазначені дані щодо митної декларації №UA902010/2019/104216 від 19.04.2019 р.

Крім того, відповідно до Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500060/2019/000400/2 від 10 липня 2019 року, коригування було здійснено за методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (3), а в основу покладені митні декларації, оформлені іншими імпортерами МД від 01.07.2019 № UA100110/2019/176628, від 12.06.2019 № UA500120/2019/005690.

Відповідно до частини другої статті 60 МК України, під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.

Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Частина четверта статті 60 МК України також закріплює, що ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари.

Тобто, застосування вказаного методу можливе за одночасного дотримання таких умов:

- Митне оформлення подібних (аналогічних) товарів має бути здійснене за ціною договору, тобто за першим методом (за ціною договору);

- Кількість товарів, що ввозиться має бути приблизно однакова з оцінюваними товарами;

- Комерційні умови ввезення подібних (аналогічних) товарів мають відповідати тим, що розглядаються.

Проаналізувавши надану митним органом інформацію (лист №880/5/15-70-61-06-09 від 21.08.2019 р.), суд зазначає, що митне оформлення за декларацією від 01.07.2019 № UA100110/2019/176628 здійснювалося за резервним методом, а не за основним (за ціною договору) як передбачено статтею 60 МК України.

В рішенні відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії подібних (аналогічних) товарів, комерційних умов тощо, що суперечить чинному законодавству України та правовим позиціям Верховного Суду.

Так, в постанові від 05 березня 2019 року по справі №815/143/17, адміністративне провадження №К/9901/38523/18, зазначено, що митний орган провівши коригування митної вартості зазначив у спірному рішенні, як джерело інформації, лише номери та дати митних декларацій, за якими раніше вже проводилися митні оформлення.

Суд зауважив, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Тобто, використовуючи джерела інформації в рішенні, контролюючий орган має навести пояснення щодо зроблених коригувань митної вартості, чого в рішенні №UA500060/2019/000400/2 від 10 липня 2019 року зроблено не було.

Таким чином, суд наголошує на тому, що таке коригування не можна вважати таким, що здійснено обґрунтовано з використанням джерел інформації, відповідних обраному методу оцінки митної вартості, та з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

В рішенні про коригування митної вартості №UA500060/2019/000127/2 від 10.09.2019 р. митна вартість товару визначена за 6 методом резервним. В якості підстави неприйняття митної вартості декларанта зазначено, що числові значення складових митної вартості товарів підтверджені не були.

Митний орган в рішенні зазначає, що числові значення складових митної вартості товарів підтверджені не були, оскільки 10.09.2019 року електронним повідомленням декларантом було надіслане повідомлення з інформацією про те, що декларантом надано вичерпний перелік необхідних документів та інші документи надаватися не будуть.

Суд наголошує, що митний орган не зазначає, що разом з таким повідомленням декларантом були надані пояснення та усі додаткові документи, що запитувалися митницею. Також митниця не надає оцінку ані наданим додатковим документам, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, ані поясненням викладеним щодо "розбіжностей", вказаних в запиті додаткових документів.

Як вже зазначалося, позивачем були надані усі передбачені законодавством та усі витребувані митним органом документи та пояснення.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення №UA500060/2019/000127/2 від 10.09.2019 р., а саме "у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо складової митної вартості товару - вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару", слід зазначити наступне.

Відповідно до підпункту "в" пункту 2 частини десятої статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, додаються такі витрати (складові митної вартості), як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Згідно з п. 2.5 Контракту: "2.5. Ціни на товар, що поставляється встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на виготовлення упаковки і роботи, пов`язані з упаковкою товару, виробництво і поклейка етикеток, виготовлення і нанесення транспортного маркування, а також на підготовку необхідної Покупцеві відвантажувальної документації. Ціни на товар, що поставляється встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з товаром до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження".

Таким чином, вказаним контрактом прямо передбачено, що до складових вартості товару серед іншого входять витрати на пакування.

Підтвердження стосовно того, що вартість упаковки та робіт, пов`язаних із пакуванням включалися до ціни товару зазначені у рахунку-фактурі №LYLXJ19004 від 11.07.2019 р., Специфікації №6 від 10.05.2019 р. до Контракту №11/ТМ від 07.11.2017 р., а також у прайс-листі б/н від 11.07.2019 р., що надавалися до митного оформлення.

Про відсутність окремих платежів за упаковку або пакувальні матеріали та роботи, пов`язані з пакуванням, які б сплачувалися позивачем, зазначено також в графі 16 декларації митної вартості.

Тобто, всі надані документи свідчать, що витрати на пакування входять до ціни товару.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення №UA500060/2019/000127/2 від 10.09.2019 р. "для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Проте, у наданому до митного оформлення надано лише довідку про вартість № 1 від 04.09.2019", зазначає наступне.

Відповідно до умов поставки оцінюваного товару, якими є FOB Циндао (Інкотермс 2010), продавець зобов`язаний доставити товар на борт судна в названому порту відвантаження у відповідності зі звичаями порту, а покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір перевезення товару від названого порту відвантаження до порту призначення. Так, відповідно до умов п.2.5 Контракту ціни на товар, що поставляється встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з товаром до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження. По відношенню до укладення договору страхування відповідно до умов поставки FOB згідно правил Інкотермс 2010 у покупця немає жодних зобов`язань.

Витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту Одеса підтверджені документально наступним: 1) Договір №24 від 05.09.2017 р. з ТОВ "Фр. Мейерс Зон"; 2) рахунок №193 від 04.09.2019 р. на здійснення оплати за послуги з доставки контейнера з порту Циндао (Китай) до порту Одеса (Україна) в розмірі 55 572,00 грн.; 3) довідка від ТОВ "Фр. Мейерс Зо"№1 від 04.09.2019 р. щодо вартості транспортування вантажу та відсутності його страхування.

Додатково позивачем був наданий підписаний акт надання послуг №192 від 04.09.2019 р.

Щодо підстави для прийняття оскаржуваного рішення №UA500060/2019/000127/2 від 10.09.2019 р. "у наданій до митного оформлення копії митній декларації країни відправлення від 13.07.2019 № 00081191зазначені умови поставка FOB. Проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця", суд наголошує на наступному.

Відповідно до п.2.1 Контракту №11/ТМ від 07.11.2017 р. ціни на товар, що поставляється встановлюються в доларах США без ПДВ. Ціна товару формується на умовах FOB Циндао, Китай.

Відповідно до п.2.5 Контракту ціни на товар, що поставляється встановлюються Постачальником з урахуванням витрат на доставку товару від місця виробництва до порту відвантаження і його завантаження на борт судна, а також всіх витрат, пов`язаних з товаром до моменту переходу товару через поручні судна в названому порту відвантаження.

У копії митної декларації країни відправлення №00081191 від 13.07.2019 р. в графі "Порт експортного відправлення" зазначена назва та код географічного пункту "Циндао (4258) ", що відповідає умовам поставки FOB Циндао, зазначених у документах, поданих до митного оформлення.

Слід зауважити, що вся інформація, що відображена у експортній митній декларації (сума поставки, вага нетто та брутто, найменування відправника та покупця, номер контракту та інше) повністю відповідає умовам контракту та супровідним документам та дає можливість ідентифікувати зовнішньоекономічну операцію в повній мірі.

У зв`язку з чим, вважаю вказану "розбіжність" спростованою.

Крім того, митна декларація країни відправлення не є обов`язковим документом для підтвердження митної вартості товару, відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України.

Також в основу коригування митної вартості покладена митна декларація, оформлена іншим імпортером №UA100150/2019/105012 від 02.08.2019 р. з рівнем митної вартості 3,14 дол.США/кг.

Однак, з Рішення не відомі якісні та кількісні характеристики товарів, які лягли в основу коригування, умови поставки цих товарів, розрахунків між контрагентами та інші істотні умови контактів, за якими ці товари ввозились на митну територію України, відсутні пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, комерційних умов тощо, що суперечить чинному законодавству України та правовим позиціям Верховного Суду.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись приписами ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" (проспект Героїв Сталінграду, буд. 45,м. Харків,61105, ) до Одеської митниці Держмитслужби (, 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, будинок 21А) про визнання дій незаконними, визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці ДФС № UA500000/2019/000400/2 від 10.07.2019 р. та № UA500060/2019/000127/2 від 10.09.2019 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби (, 65078, Одеська область, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, будинок 21А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Массив" (проспект Героїв Сталінграду, буд. 45, м. Харків, 61105, ) судові витрати, що складаються із суми судового збору у розмірі 19 210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05 березня 2020 р.

Суддя Полях Н.А.