Справа № 826/10962/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Київ № 826/10962/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС"
до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.04.2018р.,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС» (далі - позивач та/або ТОВ "Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС") з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач та/або ГУ ДФС у м. Києві/контролюючий орган) та просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві;

- скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Разом з тим, в прохальній частині позовної заяви позивачем вказано про скасування податкових повідомлень-рішень від 12.04.2018 № та № , проте до позову додані податкові повідомлення-рішення від 12.04.2018 № та № . Виходячи з матеріалів справи, суд визнає зазначення позивачем однакових номерів оскаржених рішень як описку.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем при прийняті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не в повній мірі встановлено всі фактичні обставини справи, зокрема невірно встановлено обставини сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС» узгоджених грошових зобов`язань та не враховано обставин оскарження в судовому порядку податкових повідомлень-рішень.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній наполягає на правомірності прийнятих ним рішень та просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву.

Справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, в порядку пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю «Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС», за наслідком якої складено акт від 22.03.2018 року №3119/26-15-12-13-20 (далі - акт перевірки).

Згідно висновків акту перевірки в ході її проведення встановлено порушення позивачем граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, а саме:

- податкова декларація з ПДВ № від 19.11.2017 року (дата сплати 26.01.2018 рік, кількість днів - 57);

- податкова декларація з ПДВ № від 19.11.2017 року (дата сплати 22.01.2018 рік, кількість днів - 53);

- податкова декларація з ПДВ № від 19.11.2017 року (дата сплати 18.01.2018 рік, кількість днів - 49);

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №48711404 від 22.09.2017 року (дата сплати 26.12.2017 рік, кількість днів - 48);

- податкове повідомлення рішення форми «Н» від 23.11.2017 року №46721207 (дата сплати 26.01.2018 рік, кількість днів - 46);

- податкова декларація з ПДВ від 18.01.2018 року № (дата сплати 15.03.2018 рік, кількість днів - 44);

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №48711404 від 22.09.2017 року (дата сплати 11.12.2017 рік, кількість днів - 33);

- податкова декларація з ПДВ від 18.01.2018 року №929670649 (дата сплати 01.03.2018 рік, кількість днів - 30);

- податкова декларація з ПДВ від 18.07.2016 року № (дата сплати 26.08.2016 рік, кількість днів - 27);

- податкова декларація з ПДВ від 18.12.2017 року № (дата сплати 26.01.2018 рік, кількість днів - 27);

- податкова декларація з ПДВ від 19.11.2017 року № (дата сплати 26.12.2017 рік, кількість днів - 26);

- податкова декларація з ПДВ від 16.08.2016 року № (дата сплати 22.09.2016 рік, кількість днів - 23);

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №48711404 від 22.09.2017 року (дата сплати 23.11.2017 рік, кількість днів - 15);

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» №48711404 від 22.09.2017 року (дата сплати 23.11.2017 рік, кількість днів - 15);

- податкове повідомлення-рішення від 02.06.2016 року №10231201 (дата сплати 30.06.2016 рік, кількість днів - 11);

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 18.01.2018 року (дата сплати 26.01.2018 рік, кількість днів - 8);

- податкова декларація з ПДВ від 16.08.2016 року № (дата сплати 31.08.2016 рік, кількість днів - 1).

З урахуванням наведених висновків ГУ ДФС у місті Києві прийнято наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 20% за затримку на 57, 53, 49, 48, 46, 44, 33 календарних днів сплати грошового зобов`язання 260225,00 грн., що становить 52045,00 коп. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №1);

- податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року №, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-методичний центр служба хорони СТЕЛС» застосовано штраф у розмірі 10% за затримку на 30, 27, 27, 26, 23, 15, 15, 11, 8, 1 календарних днів сплати грошового зобов`язання 403642,20 грн., що становить 403642,20 коп. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення №2).

Тут і надалі разом спірні та/або оскаржувані рішення.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Положеннями пункту 57.1 статті 57 ПК України визначено, зокрема, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу (п. 57.4 ст. 57 ПК України).

Разом з цим, статтею 58 ПК України визначено наступне.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У разі зменшення (збільшення) контролюючим органом суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платнику податків надсилаються (вручаються) окремі податкові повідомлення-рішення.

Контролюючий орган веде реєстр виданих податкових повідомлень-рішень щодо окремих платників податків.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення

У разі якщо вручити податкове повідомлення - рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Строком сплати податку та збору, в контексті пункту 31.1 статті 31 ПК України, визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Згідно пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Так, перевіряючи правомірність прийнято відповідачем оскаржуваного рішення №1 суд зверне увагу на наступне.

Згідно розрахунку до спірного рішення, ГУ ДФС у місті Києві засновано штраф у розмірі 20% за затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання, що виникло на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Р» від 22.09.2017 року №.

Судом встановлено, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2018 року у справі №826/2819/18 прийнято позовну заяву та відкрито провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення від 22.09.2017 №.

Тобто, станом на час здійснення відповідачем камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС» податкове повідомлення-рішення від 22.09.2017 № є не узгодженим, що в свою чергу виключає наявність підстав для застосування до позивача штрафу за затримку сплати грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням від 22.09.2017 №.

Сума застосованого ГУ ДФС у м. Києві штрафу в цій частині згідно розрахунку штрафної санкції становить - 32092, 27 грн.

Зважаючи на наведене, з огляду на те, що податкове повідомлення-рішення від 22.09.2017 № оскаржено в судовому порядку застосування контролюючим органом штрафу у розмірі 32092, 27 грн. є протиправним.

Разом з цим, судом встановлено, що до позивача застосовано штраф у розмірі 1843, 57 грн. за порушення строку сплати узгодженого грошового зобов`язання, яке виникло на підставі податкового повідомлення-рішення №46721207 від 23.11.2017 року.

В матеріалах справи міститься копія платіжного доручення №5203 від 11.12.2017 року, згідно якого позивачем сплачено штраф, визначений податковим повідомленням-рішенням №46721207 від 23.11.2017 року у розмірі 9217, 83 грн.

Суд звертає увагу, що відповідачем на спростування зазначеного жодних доводів у відзиві на позовну заяву не наведено.

Також, заперечуючи проти задоволення позовних вимог ГУ ДФС у м. Києві не надано податкового повідомлення-рішення №46721207 від 23.11.2017 року із доказами його узгодження на підтвердження порушення строків сплати ТОВ Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС» визначеного ним зобов`язання.

За таких обставин, суд вважає недоведеним контролюючим органом належними та достатніми доказами наявність підстав для нарахування позивачу штрафу у розмірі 1843,57 грн. за порушення сплати ним узгодженого грошового зобов`язання, яке виникло на підставі податкового повідомлення-рішення №46721207 від 23.11.2017 року.

Що ж стосується порушення строків сплати самостійно узгодженого грошового зобов`язання на підставі податкової декларації з ПДВ від 19.11.2017 року № та від 18.01.2018 року № суд зазначає наступне.

Так, в матеріалах справи містять копії платіжних доручень про сплату ТОВ "Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС" самостійно узгоджених грошових зобов`язань.

Між тим, у відзиві на позовну заяву ГУ ДФС у м. Києві посилається на положення підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14, пункту 87.9 статті 87, пункту 131.2 статті 131 ПК України та зазначає, що кошти сплачені позивачем з ПДВ у автоматичному режимі зараховувалися у погашення суми податкового боргу в порядку календарної черговості його виникнення.

Суд критично ставиться до наведених доводів відповідача, оскільки жодних належних та достатніх доказів на підтвердження зазначеного ним не надано.

Матеріли адміністративної справи не містять в собі документів на підтвердження наявності у позивача податкового боргу.

Суд наголошує, що частиною 1, пунктом 5 частини 2 статті 162 КАС України передбачено, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

До відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем (п. 1 ч. 4 ст. 162 КАС України).

Варто вказати, що відзив відповідача не містить в собі посилання на докази, що спростовують доводи позивача. Відповідні докази також не долучені контролюючим органом до відзиву на позовну заяву.

Таким чином, зважаючи на наведене в сукупності суд приходить до висновку, що ГУ ДФС у м. Києві не доведено належними та достатніми доказами правомірність прийнятого ним спірного рішення №1, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Вирішуючи позовні вимоги щодо оскаржуваного рішення №2 слід звернути увагу на наступне.

Даним податковим повідомленням-рішення ГУ ДФС у м. Києві застосовано штраф за порушення строків сплати грошового зобов`язання, що виникло на підставі податкового повідомлення-рішення від 22.09.2017 №, проте, як вже вказано судом вище, останнє не є узгодженим та оскаржується в межах адміністративної справи №826/2819/18.

Грошове зобов`язання, яке виникло на підставі податкового повідомлення-рішення № від 02.06.2016 року сплачено позивачем 30.06.2016 року згідно копії платіжного доручення №3390.

Грошові зобов`язання, які виникли на підставі податкових декларації з ПДВ від 18.01.2018 року №, від 18.07.2016 року №, від 18.12.2017 року №, від 19.11.2017 року №, від 16.08.2016 року №, від 16.08.2016 року №, уточнюючого розрахунку від 18.01.2018 року № сплачені позивачем у строки встановлені ПК України, що підтверджується матеріалами справи, у тому числі копії платіжних доручень, які долучені до позовної заяви.

Варто вкотре наголосити, що в матеріалах адміністративної справи відсутні належні та достатні докази на підтвердження наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС» податкового боргу, що зумовило скерування відповідачем сплачених ним грошових коштів за грошовими зобов`язаннями в рахунок погашення податкового боргу, як і відсутні детальні пояснення ГУ ДФС у місті Києві в цій частині (дати, суми, інші відомості на підтвердження зазначеного).

Наведене в сукупності дає суду підстави вважати недоведеними відповідачем наявність правових підстав для прийняття спірного рішення №2, що зумовлює задоволення адміністративного позову в цій частині.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Таким чином, з огляду на приписи наведених правових норм процесуального права при розгляді судом спору щодо правомірності рішень органу державної податкової служби, яким платнику податків донараховані податкові зобов`язання чи відмовлено у наданні податкових вигод, презумується добросовісність платника податків, якщо зазначеним органом не доведено інше. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає до задоволення, то судові витрати слід присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 73, 77-78, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, б. 7, ) до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.04.2018 року №, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

4. Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 33/19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Учбово-методичний центр служба охорони СТЕЛС» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, б. 7, ) сплачений ним судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева