Справа № 320/3188/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/3188/19 Суддя першої інстанції: Панченко Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Черпіцької Л.Т.,

при секретарі - Кузик О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Іванківської селищної ради Київської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неприйнятті Іванківською селищною радою рішення з питань порядку денного 47 сесії Іванківської селищної ради VІІ скликання «Про затвердження Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Іванківської селищної ради»;

- зобов`язати відповідача - Іванківську селищну раду Київської області протягом 2 (двох) тижнів з моменту набуття судовим рішенням чинності прийняти на пленарному засіданні сесії рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,000 га, розробленого ТОВ «Українська експертна група», та передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:012:0049 площею 1,000 га.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позову, позивач звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови та прийняти в цій частині нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

24 лютого 2020 року, на електронну адресу суду, Вх.№ 6910 Іванківською селищною радою Київської області до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача. Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що Іванківською селищною радою Київської області в межах спірних правовідносин допущено протиправну бездіяльність, адже відповідачем не ухвалено жодного рішення внаслідок здійснення суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, разом з тим, на переконання суду, з урахуванням дискреційних повноважень відповідача, належним захистом порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача розглянути заяву (клопотання) заявника та прийняти обґрунтоване рішення з цього приводу.

Колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині способу захисту порушеного права, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, Іванківською селищною радою 3 лютого 2010 року прийнято рішення № V-40-2445 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, щодо відведення, в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок, у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1

10 жовтня 2018 року ТОВ «Українська експертна група» розроблено для позивача проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1 га, а 25.10.2018 року цій ділянці було присвоєно кадастровий номер :01:012:0049 (далі - проект землеустрою).

На звернення позивача від 5 листопада 2018 року щодо затвердження проекту землеустрою відповідач надав письмову відповідь від 20.12.2018 року № 02-31-753 в якій зазначив, що заява була розглянута на 47 сесії ради, проте за результатами голосування рішення щодо цього питання не було прийняте.

При цьому, у протоколі засідання постійної комісії селищної ради від 11 грудня 2018 року № 32, при розгляді звернення позивача, було прийнято рішення рекомендувати раді затвердити проект землеустрою.

18 грудня 2018 року при розгляді питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Іванківської селищної ради проголосовано депутатами: за "8", проти "0", утримались "9", не брали участь у голосуванні "4".

Вважаючи, що такими діями/бездіяльністю, відповідач обмежив право позивача на вільне розпорядження земельною ділянкою, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтями 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 50 Закону України «Про землеустрій», проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому Земельним кодексом України.

Відповідно до частини першої статті 186 Земельного кодексу України, схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць погоджуються територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, структурним підрозділом відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району - виконавчим органом відповідної міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі якщо такий орган не утворений - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурним підрозділом відповідної обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 186-1 Земельного кодексу України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Так, відповідно до частини 9 статті 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідно до частини десятої статті 118 Земельного кодексу України, відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Колегія суддів відзначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем - Іванківською селищною радою Київської області допущено протиправну бездіяльність, що полягає у відсутності чи то рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи рішення про відмову у такому затвердженні. Матеріали справи жодного із вищевказаних рішень не містять, відповідачем даного факту також не спростовано. В даній частині рішення суду позивачкою не оскаржується.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта стосовно невірно обраного способу захисту порушеного права ОСОБА_1 , судом першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, суд першої інстанції, посилаючись на правові позиції Верховного Суду та враховуючи дискреційні повноваження селищної ради, дійшов висновку про необхідність захисту прав ОСОБА_1 шляхом зобов`язання Іванківської селищної ради Київської області прийняти на пленарному засіданні сесії рішення з питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,000 га, розробленого ТОВ "Українська експертна група", та передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:012:0049 площею 1,000 га., у порядок та спосіб, що передбачені чинним законодавством та з урахуванням висновків суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права.

Разом з тим, апелянтом до апеляційної скарги надано роздруківку поіменного голосування сесії Іванківської селищної ради (57 сесія VII скликання від 12.12.2019 року), відповідно до якої за підсумками голосування по питанню «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Іванківської селищної ради Київської області» рішення - «не прийнято», голосували: «за» - 13, «проти» - 1, «утрималися» - 6, «не голосували» - 1, «відсутні» - 5.

Дійсно, реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень ч.2 ст. 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Так, відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р., під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

У відповідності до абз.3 п.10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 р. № 7 "Про судове рішення в адміністративній справі", суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Колегія суддів звертає увагу, що заборонено втручатися у діяльність суб`єкта владних повноважень, коли він може обрати одне з кількох юридично допустимих (законних) рішень.

Разом з тим, в силу приписів ч.9 ст.. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 отримано дозвіл на розроблення проекту землеустрою згідно рішення Іванківської селищної ради № V-40-2445 від 3 лютого 2010 року.

На виконання даного рішення ОСОБА_1 , скориставшись послугами ТОВ «Українська експертна група», розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1 га.

У подальшому, на виконання приписів статті 186-1 Земельного кодексу України, даний проект землеустрою було погоджено експертом державної експертизи, що підтверджується висновком від 10.10.2018 року.

У вищевказаному висновку зазначено, що проект землеустрою відповідає вимогам чинного законодавства України, зауваження та пропозиції до проекту землеустрою відсутні.

Відповідно до Протоколу засідання постійної комісії Іванківської селищної ради від 11.12.2018 року № 32, по п.7 слухали «Про затвердження проектів землеустрою та технічної документації з відновлення (встановлення) меж» та було вирішено « ОСОБА_2 » - «рекомендовано затвердити».

З урахуванням викладеного, враховуючи, що диспозиція ч.2 ст. 118 Земельного кодексу України містить обов`язок суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, у випадку вчинення усіх дій, що передбачені чинним законодавством та які були вчинені позивачкою, що відповідачем, власне, й не заперечується, з метою належного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було частково порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - скасувати в частині та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року - скасувати в частині зобов`язання Іванківської селищної ради Київської області прийняти на пленарному засіданні сесії рішення з питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,000 га, розробленого ТОВ "Українська експертна група", та передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:012:0049 площею 1,000 га., у порядок та спосіб, що передбачені чинним законодавством та з урахуванням висновків суду та прийняти в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зобов`язати Іванківську селищну раду Київської області прийняти на пленарному засіданні сесії рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,000 га, розробленого ТОВ «Українська експертна група», та передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки кадастровий номер :01:012:0049 площею 1,000 га.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Л.Т.Черпіцька

Повний текст виготовлено 03 березня 2020 року.