Справа № 1.380.2019.006027
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.006027 пров. № А/857/1736/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря Михальської М.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Смілки В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівський обласний військовий комісаріат про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Гулкевич І.З.,

час ухвалення рішення 29.12.2019 року,

місце ухвалення рішення м. Львів,

дата складання повного тексту рішення не вказано,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Міністерства оборони України (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Львівський обласний військовий комісаріат (далі третя особа) про визнання протиправним та скасувати п.11 рішення відповідача від 13.09.2019 року № 118, яким відмовлено позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги; зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення і виплату позивачу, як особі з інвалідністю ІІ групи захворювання, поранення, травма так пов`язані з захистом Батьківщини, одноразової грошової допомоги передбаченої ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано п. 11 рішення відповідача, оформленого протоколом від 13.09.2019 року № 118 про відмову позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи. Зобов`язано відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення йому ІІ групи інвалідності, відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011) та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затв. Постановою КМУ від 25.12.2013 року № 975 (далі Порядок № 975), з урахуванням попередніх виплат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невстановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у січні 2016 року під час первинного огляду органами МСЕК позивачу встановлено 30% втрати працездатності, а згодом III групу інвалідності. У березні 2019 року під час повторного огляду позивача визнано інвалідом ІІ групи. В силу вимог п. 4 ст. 16-3 Закону № 2011 та п. 8 Порядку № 975 у разі зміни групи інвалідності доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Позивачу встановлено вищу групу інвалідності понад дворічний термін, тому немає підстав для призначення одноразової грошової допомоги у більшому розмірі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2019 року скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2019 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу у Військовій частині польова пошта НОМЕР_1 військове звання солдат, посада - радіотелефоніст - лінійного наглядача мінометної батареї 3 механізованого батальйону.

З 08.09.2014 року по 10.10.2014 року, з 29.12.2014 року по 26.01.2015 року, з 17.06.2015 року по 01.09.2015 року брав участь в бойових діях в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 № 249 від 01.09.2015 року позивача звільнено «у запас» відповідно до Закону № 2011.

07.10.2014 року під час виконання бойового завдання (відбиття нападу) близько 13.00 годин знаходячись на позиціях біля с. Старогнатівка Волноваського району Донецької області під час мінометного обстрілу з боку населеного пункту Білокамянка, поблизу розірвалась мінометна міна внаслідок чого позивач отримав закрито черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акубаротравму.

18.01.2015 року під час стрільби з міномету по ворожим силам біля населеного пункту Білокамянка та Старогнатівка позивач отримав гостру двобічну посттравматичного акутравму обох вух у вигляді двобічної посттравматичної сенсоневральної приглухованості.

11.01.2016 року під час первинного огляду органами МСЕК позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності вперше, захворювання, травма так пов`язані з захистом Батьківщини (довідка МСЕК серія 12ААА № 352017 від 28.04.2016 року).

Після встановлення 30% втрати працездатності та ІІІ групи інвалідності у відповідності до рішення відповідача, позивачу виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 206 700 грн.

07.03.2019 року під час повторного огляду органами МСЕК позивача визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, травма так пов`язані з захистом Батьківщини.

В подальшому позивач звернувся до третьої особи про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманою травмою, поранення пов`язане із захистом Батьківщини.

Відповідно до п. 11 рішення відповідача від 13.09.2019 року № 118, позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги. Дане рішення мотивоване тим, що згідно ч. 4 ст. 16-3 Закону № 2011 та п. 8 Порядку № 975 у разі зміни групи інвалідності доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Згідно з ч.1 ст. 16 Закону № 2011 одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Ч. 2 ст. 16 вказаного закону передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011 порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п.6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності I групи;

300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності II групи;

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Колегія суддів зазначає, що нормами Закону № 2011 передбачено право військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі у випадку встановлення під час повторного огляду згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищої групи інвалідності.

Вперше порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги запроваджений з 01.01.2014 року шляхом доповнення Закону № 2011 ст. 16-3 (в редакції «Закону України від 04.07.2012 року № 5040-VI «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців").

Ч. 4 ст. 16-3 Закону № 2011 визначено, що у разі якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

З метою реалізації норм ст. 16-3 Закону № 2011 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок № 975, який набрав чинності з 24.01.2014 року.

Згідно з п. 8 Порядку № 975, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отже, обмеження дворічним строком, протягом якого зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності є підставою для виплати особі одноразової грошової допомоги, введені починаючи з 01.01.2014 року.

За таких умов, норми ч. 4 ст. 16-3 Закону № 2011 застосовуються до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014 року.

Згодом, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року № 1774-VIII (який набрав чинності з 01.01.2017 року) ч. 4 ст. 16-3 Закону № 2011 доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».

У разі якщо інвалідність особі була вперше встановлена до 01.01.2014 року, а зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності відбулись після січня 2014 року, то обмеження строком до таких правовідносин не застосовується.

Аналогічна позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 20.03.2018 року у справі № 295/3091/17, від 22.08.2019 року у справі № 806/2180/18, від 30.10.2019 року у справі № 806/815/16, від 24.12.2019 року у справі № 826/11299/18.

Обидві ці норми п. 4 ст. 16-3 Закону № 2011 (абз. 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, дворічним строком. Дворічний строк обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності.

Правовідносини щодо первинного встановлення інвалідності виникли після набрання чинності Законом України від 04.07.2012 року № 5040-VI, тому п. 4 ст. 16-3 Закону № 2011 застосовується до позивача.

Суд звертає увагу, що на час первинного встановлення інвалідності позивачеві (квітень 2016 року) правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.

З дня первинного встановлення інвалідності до дня встановлення ІІ групи інвалідності (07.03.2019 року) минуло понад два роки. Відтак, позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі.

Відповідно до п. 4 ст. 16-3 Закону № 2011 дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. При цьому причина інвалідності (ступеня втрати працездатності) для обчислення строку самостійного правового значення не має.

Переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального права підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308,311,315,317,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2019 року у справі № 1.380.2019.006027 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 05 березня 2020 року