Справа № 120/814/20-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

04 березня 2020 р. Справа № 120/814/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Бошкова Юлія Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Некрасівської сільської ради, об`єднання громадян садово-городнього масиву "Лісова Поляна", треті особи, яка не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - державне підприємство Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Некрасівської сільської ради, об`єднання громадян садово-городнього масиву "Лісова Поляна", треті особи, яка не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - державне підприємство Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Відповідно до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи є передбачені нормами Кодексу адміністративного судочинства України підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Пунктом 5 частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно із положеннями частини 4 статті 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В даному випадку, позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 10 вересня 2018 року № 2-11806/15-18-СГ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Некрасівської сільської ради щодо дозволу на видачу кадастрового номера на ім`я ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Правління садово-городнього масиву «Лісова Поляна», щодо виділення земельної ділянки №156 на видачу кадастрового номера на ім`я ОСОБА_2 ;

- скасувати державну реєстрацію та кадастровий номер 010030424 на ім`я ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0502 га №156 у Державному земельному кадастрі України, яка знаходиться на території Некрасівської сільської ради, Вінницького району, Вінницької області;

- скасувати Рішення Державного реєстратора, про видачу кадастрового номера 010030424 на ім`я ОСОБА_2 .

Разом із тим, посилаючись на наведені вище рішення та наказ позивач не долучає їх до позовної заяви, а також не вказує про можливість їх подання.

Зазначений вище недолік свідчить про невідповідність поданої позивачем позовної заяви вимогам, встановленим статтею 160 цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, у порушення вказаної вимоги позивач письмово не підтвердила про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цих самих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, ст. 94 КАС України встановлено вимоги до оформлення документів, що додаються до позовної заяви.

Так, ч. 2 ст. 94 КАС України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55.

За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Висновок щодо обов`язку належного засвідчення копії документів узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 02.10.2018 року в справі № 2а-15994/12/2670.

Позивачем подано примірники позовної заяви із додатками (для суду, для відповідачів та для третіх осіб). Проте, додатки, що долучені до позовної заяви не засвідчені із урахуванням наведених правил, що вказує на невідповідність позовної заяви вимогам ч. 1, 4 ст. 161 КАС України.

Також суд зазначає, що позивачем заявлено п`ять позовних вимог немайнового характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В силу вимог ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Крім того, згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру ставка судового збору для фізичної особи становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» починаючи з 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено на рівні 2102,00 грн.

Таким чином, у 2020 році для фізичних осіб ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті при зверненні до адміністративного суду з п`ятьма позовними вимогами немайнового характеру становить 840,80 грн.*5=4204,00 грн.

Водночас до позовної заяви позивачем долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.

Відтак, позовна заява не оплачена судовим збором у встановлених законом порядку та розмірі.

Тому, позивачу необхідно доплатити судовий збур у розмірі 4204,00 грн. - 840,80 грн.=3363,20 грн.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини («Пелевін проти України», № 24402/02, від 20 травня 2010 року, п. 27; «Наталія Михайленко проти України», № 49069/11, рішення від 30 травня 2013 року, п. 31) право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Згідно з іншою позицією ЄСПЛ, обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland», № 28249/95, п. 55).

Водночас встановлена законом вимога щодо судового збору сама собою не розглядається ЄСПЛ як порушення права на доступ до суду («Urbanek v. Austria», № 35123/05).

За правилами, визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині ухвали суду.

Керуючись ст. 169 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Некрасівської сільської ради, об`єднання громадян садово-городнього масиву "Лісова Поляна", треті особи, яка не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - державне підприємство Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, ОСОБА_2 про скасування державної реєстрації земельної ділянки - залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна