Справа № 200/2165/20-а
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про передачу справи до іншого суду

02 березня 2020 р. Справа № 200/2165/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Галатіна О.О., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області про визнання протиправними дій та скасування постанови № 10 від 11.02.2020 року, суд -

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2020 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області у якій просить:

- визнати протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу №2 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Донецькій області Трухан Катерини Олександрівни та скасувати Постанову N910 від 11.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.13ст.96 КУпАП накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. (вісім тисяч п`ятсот грн.).

В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 171 КАСУ, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про те, що даний позов не підсудний Донецькому окружному адміністративному суду, з огляду на наступне.

Як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує постанову у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

За правилами п. 1 ч.1 ст.20 КАСУ місцевим загальним судам як адміністративним підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 19 КАСУ, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 р. № 294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Відповідно до п. 3 цього ж Положення, основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Держархбудінспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі або міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька регіонів) територіальні органи (п. 6 Положення № 294).

Викладене вказує, що зазначені правовідносини є публічно-правовими, а справи зі спорів, що виникають між суб`єктами цих відносин, є адміністративними.

У зв`язку з цим, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за участю Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її територіальних органів, у тому числі й ті, які виникають під час виконання повноважень у сфері державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (закони України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ «Про основи містобудування», від 17 лютого 2011 року № 3038-VІ «Про регулювання містобудівної діяльності», від 14 жовтня 1994 року № 208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», від 20 травня 1999 року № 687-ХІV «Про архітектурну діяльність», від 5 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», частина восьма статті 4 Закону України від 25 грудня 2008 року № 800-VІ «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», частина п`ята статті 11 Закону України від 5 листопада 2009 року № 1704-VІ «Про будівельні норми») (постанова Пленуму ВАСУ № 8 від 20.05.2013 р. «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів»).

Так, ч. 1 ст. 19 КАСУ передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тому, до компетенції саме місцевих загальних судів як адміністративних належать справи даної категорії.

Частиною 1 ст. 25 КАСУ передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача, - ч. 2 ст. 25 КАСУ.

Частиною 1 ст. 286 КАСУ встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову, адресою місцезнаходження позивача є: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо. Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В свою чергу, ст. 1 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» передбачено, що правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами. Вчинення суб`єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

Крім того, приписами ст.ст. 3 та 32 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що законодавство про архітектурну діяльність складається з Конституції України, Законів України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», цього Закону та інших нормативно-правових актів, при чому визначено, що порушення законодавства про архітектурну діяльність тягне за собою, в тому числі адміністративну відповідальність згідно з законами України.

Так, ст. 244-6 КУпАП визначено, що органи державного архітектурно-будівельного контролю розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Вищевказані правові норми дають підстави для висновку, що Закон України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» входить до складу законодавства України про адміністративні правопорушення.

Оскільки даний спір виник не з підстав порушення позивачем норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, а з підстав порушення норм спеціальних законів про адміністративні правопорушення у сфері містобудівної діяльності, тому позов скерований до Донецького окружного адміністративного суду з порушенням правил підсудності підлягає передачі до місцевого загального суду як адміністративного на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАСУ, а саме до Добропільського міськрайонного суду Донецької області за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцезнаходженням позивача.

В силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 29 КАСУ, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами 6, 8 ст. 29 КАСУ передбачено, що питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4-6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.

Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Враховуючи викладене, оскільки предметом розгляду вказаного адміністративного позову в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 КАСУ є оскарження постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, тому, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАСУ, дану адміністративну справу слід передати за підсудністю до місцевого загального суду як адміністративному за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцезнаходженням позивача.

Керуючись ст.ст. 19, 20, 29, 243, 246, 256 КАСУ, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу № 200/2165/20-а передати за підсудністю до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.

Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.О. Галатіна