Справа № 825/2150/18
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року Чернігів Справа № 825/2150/18

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Непочатих В.О.,

при секретарі Лазаренко В.Г.,

за участю представника позивача Лопатки В.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу» до Чернігівської обласної ради про визнання протиправним та нечинним рішення,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу» звернулось до суду з позовом до Чернігівської обласної ради, в якому просить визнати протиправними та нечинними пункти 2.2-2.4 рішення Чернігівської обласної ради «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції» від 17.05.2017 № 34-9/VII.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що пункти 2.2-2.4 рішення Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, зокрема, пункт 2.2 не відповідає статті 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», пункт 2.3 не відповідає частинам першій та другій статті 284 Господарського кодексу України, а пункт 2.4 не відповідає законодавству, оскільки внесення змін до договорів оренди в частині зміни розміру орендної плати можливе лише за погодженням сторін, а зобов`язання здійснити такий перерахунок розміру орендної плати у всіх договорах оренди, строк яких перевищує п`ять років, прямо суперечать положенням законодавства.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову та зазначив, що, приймаючи рішення від 17.05.2017 № 34-9/VІІ, Чернігівська обласна рада здійснювала організаційно-господарські повноваження територіальної громади та органів місцевого самоврядування щодо Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської міської ради та орендодавців, в яких перебуває майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області на праві господарського відання або права оперативного управління. Вказує, що при прийнятті оскаржуваного рішення права та законні інтереси позивача не порушені, а пункти 2.2-2.4 рішення від 17.05.2017 № 34-9/VІІ застосовуються виключно до Комунального підприємства «Діловий центр» Чернігівської міської ради та орендодавців майна комунальної власності.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що він є орендарем нежитлових приміщень в будівлях, що є об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, а тому оскаржувані положення стосуються і прав та обов`язків позивача. Також вказує на багаторазовість застосування пункту 2.4 рішення від 17.05.2017 № 34-9/VІІ, тобто про його нормативно-правовий характер.

Відповідачем було надано суду заперечення, в яких зазначено, що оскаржуване рішення є індивідуальним актом, не зачіпає законних прав та інтересів позивача, не містить будь-яких безпосередніх вказівок позивачу.

Вислухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу» є орендарем нежитлових приміщень в будівлях, що є об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, та в силу положень частини першої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає доказуванню.

Рішенням Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції», зокрема, встановлено: продовження договорів оренди, укладених до набрання чинності цим рішенням, можливе за умови проведення нової оцінки майна, крім договорів оренди, укладених з бюджетними організаціями (пункт 2.2). Орендодавці майна комунальної власності по закінченню кожного третього року дії договорів оренди (крім договорів оренди, укладених з бюджетними організаціями), протягом наступного місяця, зобов`язані проводити нову оцінку майна та перерахунок орендної плати не враховуючи вартість невід`ємних поліпшень майна, здійснених орендарями (пункт 2.3). Комунальному підприємству «Діловий центр» Чернігівської обласної ради протягом трьох місяців провести нову оцінку майна, що передано в оренду за договорами, строк яких перевищує 5 років, та перерахувати орендну плату не враховуючи вартість невід`ємних поліпшень майна, здійснених орендарями (пункт 2.4) (а.с. 10-11).

Позивач, вважаючи, що вказані пункти рішення Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII порушують його права, як орендаря об`єктів комунальної власності Чернігівської області, звернувся до суду з даним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 144 Конституції Україні органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно частини другої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.

В силу вимог статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Частиною першою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду (частина четверта та п`ята статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Положеннями частини першої статті 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно частин першої та другої статті 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Оцінка об`єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об`єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря.

Частиною першою статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

На момент виникнення спірних правовідносин організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, їх структурних підрозділів та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності визначав Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-XII (далі - Закон № 2269-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, втратив чинність 01.02.2020).

Відповідно до статті 3 Закону № 2269-XII відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписами частин першої, четвертої статті 10 Закону № 2269-XII істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов`язань; забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна. Умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря.

Статтею 11 Закону № 2269-XII передбачено, що оцінка об`єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об`єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об`єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об`єкта оренди.

Згідно статті 21 Закону № 2269-XII розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об`єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України. Спори з питань зміни орендної плати вирішуються відповідно до чинного законодавства.

Конституційний Суд України в рішенні від 16.04.2009 № 7-рп/2009 проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Дослідивши рішення Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII «Про затвердження Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в новій редакції», суд зазначає, що останнє передбачає процедуру визначення розміру плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, розраховане на широке коло осіб та підлягає застосуванню необмежену кількість разів, а тому є нормативно-правовим актом.

Вважаючи, що пункт 2.2 вищевказаного рішення не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, позивач вказує, що в силу статті 11 Закону № 2269-XII нова оцінка при продовженні договорів проводиться лише у випадках, коли така оцінка зроблена більш як три роки до моменту продовження дії, а не у всіх випадках, коли договори оренди укладені до 17.05.2017.

Проте, суд не погоджується з таким твердженням та зазначає, що стаття 11 Закону № 2269-XII лише встановлює необхідність проведення оцінки об`єкту оренди перед укладенням договору оренди, а у випадку продовження дії договору оренди - обмежує використання такої оцінки об`єкту оренди трьохрічною давністю.

Вказана норма ніяким чином не обмежує право орендодавця проводити нову оцінку майна перед продовженням договорів оренди, а навпаки забороняє використовувати оцінку об`єкту оренди, яка проведена більше ніж за три роки до моменту продовження дії договору оренди, та зобов`язує в таких випадках проводити нову оцінку.

Що стосується пунктів 2.3, 2.4 рішення Чернігівської обласної ради від 17.05.2017 № 34-9/VII, то суд зазначає, що посилання позивача на не відповідність вказаних пунктів положенням частин першої та другої статті 284 Господарського кодексу України, а також частини четвертої статті 10, статті 21 Закону № 2269-XII не заслуговують на увагу, оскільки вказані положення не містять застережень щодо права власника нерухомого майна, в даному випадку, майна комунальної власності Чернігівської області, проводити через суб`єктів, що управляють таким майном (орендодавців, Комунальне підприємство «Діловий центр» Чернігівської обласної ради) оцінку вартості комунального майна.

Проведення такої оцінки само по собі не впливає на діючі договори оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, не змінює автоматично істотні умови договорів оренди, зокрема, вартості майна та орендної плати.

Суд звертає увагу, що зміна вартості орендованого майна та орендної плати за діючими договорами оренди в будь-якому випадку здійснюється шляхом внесення змін до таких договорів за погодженням сторін, або на вимогу однієї зі сторін у випадках, встановлених законодавчими актами України, або у випадках встановлених в самих договорах.

Крім того, згідно частини другої статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Чинне законодавство не передбачає заборон щодо зміни істотних умов договору в період його дії, а лише вимагає, щоб відносно таких умов було досягнуто згоди між сторонами.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, на підставі яких можливо дійти висновку, що оскаржувані пункти рішення Чернігівської обласної ради не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу» необхідно відмовити повністю.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 264 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський центр консалтингу» (пр. Миру, 51, м. Чернігів, 14000, ) до Чернігівської обласної ради (пр. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ) про визнання протиправним та нечинним рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.03.2020.

Суддя В.О. Непочатих