Справа № 540/38/20
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/38/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (позивачі) звернулись до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - відповідач), в якій просять визнати протиправним та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 18.12.2019 року за № 6231-СГ, № 6234-СГ, № 6237-СГ про відмову у наданні дозволів на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Олешківскього району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю) із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства та зобов`язати відповідача надати позивачам дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 08.01.2020 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі звернулись до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 5,85 га кожна, що входть до складу земельної ділянки площею 20 га, розташованої на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства «Корнійчук -2017» для ведення фермерського господарства, та надали всі необхідні документи. Наказами відповідача від 18.12.2019 р. позивачам відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки розташованої за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарств, у зв`язку із тим, що договір оренди землі чинний до 2023 року та земельна ділянка не надана громадянам у користування. Позивачі вважають накази про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України, та просять суд зобов`язати відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Так, вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, при цьому в наказах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 18.12.2019 № 6231-СГ, №6234-СГ, № 6237-СГ не наведено жодної з них. Таким чином, на думку позивачів, підстави для відмови в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні. На переконання позивачів, єдиним правильним способом захисту порушеного права є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надати позивачам дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що згідно п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України підставою відмови у наданні дозволу може бути невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць. Підставою для відмови, слугувало те, що договір оренди землі укладений з ОСОБА_1 чинний до 2023 року, крім того земельна ділянка не надавалась громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у користування. Просив у задоволенні позову відмовити.

12.02.2020 року від позивачів надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

27.02.2020 року від представника позивачів надійшло клопотання про розгляд справи за правилами письмового провадження без їх участі.

Представника відповідача, протокольною ухвалою, в судове засідання не допущено у зв`язку із ненаданням суду належних доказів, щодо представництва в судах, так як частиною 1 ст.42 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно з ч.1ст.55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.3 ст.55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (само представництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.

Частиною 4 ст.55 КАС України визначено, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

30.09.2016 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", яким внесено зміни до Конституції України, зокрема, доповнено Конституцію України статтею 131-2, відповідно до частини першої та третьої якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 пункту 16-1розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України, передбачено, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року.

Отже, в порядку самопредставництва суб`єкта владних повноважень може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.

Разом з тим, у пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України зазначається, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Відповідно особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Частиною першою статті 57 КАС України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Таким чином, право на представництво Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в суді першої інстанції у цій справі з 01 січня 2020 року має за посадою керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами, та/або адвокат.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч.9 ст.205 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, судом встановлено, що 31.05.2016 року між Головним управлінням Дергеокадастру у Херсонській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 20 га, кадастровий номер :03:001:0220.

17.03.2017 року зареєстровано фермерське господарство «Корнійчук-2017», членами якого, згідно статуту є позивачі.

Відповідно до протоколу загальних зборів Фермерського господарства «Корнійчук-2017» від 17.12.2018 року № 5 позивачі прийняли рішення про розпаювання земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ФГ «Корнійчук-2017».

21.11.2019 року позивачі звернулись із заявами до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельних ділянок орієнтовною площею 5,85 га кожна, що входять до складу земельної ділянки площею 20 га, розташованої на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства «Корнійчук-2017», для ведення фермерського господарства, та надали всі необхідні документи.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 18.12.2019 р. № 6231-СГ ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю), із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, у зв`язку з тим, що договір оренди землі чинний до 2023 року.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 18.12.2019 р. № 6234-СГ ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю), із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, у зв`язку з тим, що земельна ділянка не надана громадянину у користування.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 18.12.2019 р. № 6237 - СГ ОСОБА_3 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю), із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, у зв`язку з тим, що земельна ділянка не надана громадянину у користування.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного: відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

З наведених норм вбачається, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам.

Так, наказами від 18.12.2019 № 6231-СГ, № 6234- СГ, № 6237- СГ позивачам відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку з тим, що договір оренди чинний до 2023 року, а також з тих підстав, що земельна ділянка не надавалась громадянам у користування.

При цьому стаття 118 ЗК України, яка також регулює порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не містить таких підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою як строк дії договору оренди, та не надання земельної ділянки громадянам у користування.

Крім того, в спірних наказах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 18.12.2019 року № 6234- СГ, № 6237- СГ містить посилання на невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а саме: статті 32 Земельного кодексу України, статей 12, 13 Закону України «Про фермерське господарство», однак матеріалами справи дані посилання не підтвердженні.

Так, відповідно до ст.32 Земельного кодексу України громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Відповідно п.5.8 розділу 5 Статуту ФГ «Корнійчук-2017» передбачено, що фактино функціонування ФГ «Корнійчук-2017» здійснюється на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні голови ФГ - ОСОБА_1, який передав своє майнове право - право користування на земельну ділянку шляхом внеску до складеного капіталу ФГ «Корнійчук -2017».

П.5.9 розділу 5 Статуту ФГ «Корнійчук-2017» вказана земельна ділянка підлягає паюванню в розмірі земельної частки (паю) між членами ФГ відповідно до Закону України «Про фермерське господарство».

Крім того, суд вважає за необхідним зазначити те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність або користування.

Відповідно до ч. 10 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Враховуючи, що відповідач, надаючи відповідь на звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , не дотримався вимог Земельного кодексу України, суд дійшов висновку, що накази від 18.12.2019 № 6231-СГ, № 6234-СГ, № 6237-СГ не відповідають приписам ч. 2 ст. 2 КАС України та є протиправними.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 18.12.2019 № 6231-СГ, № 6234-СГ, № 6237-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розташованої за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю), із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивачів зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, суд зазначає наступне: на законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими необхідно розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

З огляду на наведене, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У даній справі, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні, регламентовано положеннями ЗК України.

Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). Згідно з законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція узгоджується із позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 22.12.2018 у справі № 804/1469/17, від 14.08.2019 у справі № 0640/4434/18, від 12.09.2019 у справі №0640/4248/18 та від 28.11.2019 року по справі №803/1067/17.

Щодо ефективності вибраного способу захисту, суд зазначає, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

В контексті обставин спору застосування такого способу захисту вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачами усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Проте, наведених обставин судом не встановлено. Оцінка правомірності рішення стосувалася лише тих мотивів, які наведено у наказах відповідача від 18.12.2019 № 6231-СГ, № 6234-СГ, № 6237-СГ. Однак суд не досліджував, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачами усі інші умови для надання дозволу. За таких обставин у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що хоч і повноваження ГУ Держгеокадастру щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є дискреційними, проте належним способом захисту, відновлення прав позивачів за даних фактичних обставин, необхідно визнати саме зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідні заяви позивачів про надання їм дозволу.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 10.10.2019 по справі № 814/1959/17 та від 28.11.2019 року по справі №803/1067/17, яка згідно ч. 4,5 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою для всіх суб`єктів владних повноважень та враховується іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту прав, свобод та інтересів позивачів, в даному випадку, є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 21.11.2019 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею кожному по 5,85 га, що входить до складу земельної ділянки, площею 20 га, кадастровий номер :03:001:0220 за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства «Корнійчук-2017», та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

А відтак, позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області надати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею кожному по 5,85 га, що входить до складу земельної ділянки, площею 20 га ,кадастровий номер :03:001:0220 за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства «Корнійчук-2017» задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не надав достатньо належних та допустимих доказів щодо підтвердження правомірності своїх дій.

У зв`язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що сума судового збору у розмірі по 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивачів за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон , вул. Університетська, 136-а, ) про визнання протиправним та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) від 18.12.2019 № 6231-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю), із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) від 18.12.2019 № 6234-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю), із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) від 18.12.2019 № 6237-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої за межами населених пунктів на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, в розмірі земельної частки (паю), із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) повторно розглянути заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею кожному по 5,85 га, що входить до складу земельної ділянки, площею 20 га, кадастровий номер :03:001:0220 за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства розташованої на території Раденської сільської ради Олешківського району Херсонської області, яка перебуває у користуванні фермерського господарства «Корнійчук-2017» та прийняти рішення по даним заявам з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., шляхом безспірного списання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., шляхом безспірного списання.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., шляхом безспірного списання.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 109020100