Справа № 215/5883/18
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

05 березня 2020 року Справа № 215/5883/18

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лозицької І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2019 року на підставі ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2018 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України була передана адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича, яка виявилась у порушенні правового режиму розгляду заяви від 21.11.2018 року, згідно з порядком, визначеним ст. ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», ч. 1, 2, 8 ст. 11 Закону України «Про державну службу» і принципам ст. 3, ч. 2 ст. 28 Конституції України;

- зобов`язати Голову виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича протягом 15-ти днів надати нормативно-правовий акт для забезпечення права особи з інвалідністю на попередження за можливістю страждань і болю відповідно до ст. 3, ч. 2 ст. 28 Конституції України, яким вжити заходи для надання безоплатних рецептів, ті самі ліки за рецептами за № 916, № 917, № 919, № 920, № 921, № 922, № 923, № 924 та надати зазначені документи згідно з заявою від 21.11.2018 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року була задоволена заява ОСОБА_1 та його звільнено від сплати судового збору за подання позову до адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року було відкрито провадження у справі та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.01.2019 року було зупинене провадження у справі до перегляду ухвали Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2018 року в порядку апеляційного провадження.

15.05.2019 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 26.04.2019 року надійшли матеріали адміністративної справи для подальшого розгляду.

Ухвалою суду від 20.05.2019 року було поновлене провадження у справі та призначений розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 263 КАС України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року був частково задоволений позов ОСОБА_1 до Голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: визнано протиправною бездіяльність Голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича, яка виявилась у порушенні правового режиму розгляду заяви від 21.11.2018 року, згідно з порядком, визначеним ст. ст. 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», ч. 1, 2, 8 ст. 11 Закону України «Про державну службу» і принципам ст. 3, ч. 2 ст. 28 Конституції України; зобов`язано Голову виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича протягом 15-ти днів надати нормативно-правовий акт для забезпечення права особи з інвалідністю на попередження за можливістю страждань і болю відповідно до ст. 3, ч. 2 ст. 28 Конституції України, яким вжити заходи для надання безоплатних рецептів, ті самі ліки за рецептами за № 916, № 917, № 919, № 920, № 921, № 922, № 923, № 924 та надати зазначені документи згідно з заявою від 21.11.2018 року.

Вказане судове рішення було оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 Валерія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року по справі № 215/5883/18 було залишено без задоволення.

Вказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року набрало законної сили, станом на 16.01.2020 року.

04.03.2020 року після апеляційного розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду повернулись матеріали адміністративної справи № 215/5883/18.

Від позивача надійшла заява про роз`яснення рішення, в якій він зазначив, що йому не зрозуміле рішення суду в частині про розгляд його заяви від 21.11.2018 року, яка стосується тільки надсилання листа інформаційного характеру будь-якою особою установи. Крім того, за поясненнями позивача, посада голови виборча, строк якої закінчується і суд не вказує строк виконання рішення після звільнення ОСОБА_3 . Тому, просить суд: роз`яснити ухвалене судове рішення від 20.06.2019 року шляхом постановлення ухвали з зазначенням правонаступника та порядку виконання, чим буде здійснено ефективний захист його прав, інтересів, згідно з п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, зазначивши що цей лист не є дією.

Суд, враховуючи, що судове рішення у справі було ухвалене в спрощеному позовному провадженні і відсутня необхідність заслухати заявника, вирішує заяву про роз`яснення судового рішення без повідомлення учасників справи, з огляду на що зазначає наступне.

Відповідно до ст. 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Досліджуючи наявність підстав для роз`яснення судового рішення, суд звертає увагу на те, що ст. 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оціночним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Тобто, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для осіб, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності судового рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Таким чином, виходячи з системного тлумачення положень ст. 254 КАС України, роз`ясненим може бути рішення чи ухвала суду у разі, якщо без такого роз`яснення її важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Як зазначено у п. 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Висновки суду щодо способу, строків, порядку виконання рішення є факультативними елементами резолютивної частини рішення. Тому, вони можуть виступити предметом роз`яснення лише у тому разі, коли суд закріпив їх у рішення. Якщо ж висновки суду щодо способу виконання у постанові відсутні, то ухвала суду про їх роз`яснення фактично є додатковим рішенням і прямим порушенням ст. 254 КАС України, що забороняє змінювати (в тому числі доповнювати) його зміст.

При роз`ясненні свого рішення суд в ухвалі з цього приводу викладає більш повно і ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 14 жовтня 2009 року у справі № К-18670/07-с.

Визначення дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень надано згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Така правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року, справа № 1640/2594/18.

З урахуванням цього, суд зазначає, що резолютивна частина рішення суду в адміністративній справі, яке набрало законної сили, є зрозумілою для виконання суб`єктом владних повноважень та не потребує додаткового роз`яснення. Відтак, з резолютивної частини судового рішення вбачається, що його текст не викликає труднощів для розуміння порядку його виконання, суть є зрозумілою та не двозначною, тому розширеного тлумачення, шляхом її роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Крім того, суд наголошує на тому, що відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Отже, суд зазначає, що спір між сторонами був вирішений по суті та в межах заявлених позовних вимог. При цьому, порядок та спосіб виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути вирішений шляхом роз`яснення рішення суду. Це також визначається і в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 року, в якій суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі.

Керуючись ст. ст. 248, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Голови виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради Солода Віталія Михайловича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька