Справа № 200/869/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 р. Справа№200/869/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання незаконним та скасування рішення від 17 серпня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком як державному службовцю та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду від 17 серпня 2019 року щодо відмови у переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ;

- зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області повторно розглянути заяву про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 05 жовтня 2018 року із зарахуванням довідок №542/05-99-05-21а від 03.10.2018 року та №539/05-99-05-21а від 01.01.2018 року виданих Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, щоу зв`язку з досягненням пенсійного віку, 05 жовтня 2018 року нею була подана заява до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду Донецької області про призначення пенсії за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ.

Рішенням відповідача від 11 січня 2019 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-XII, яке мотивоване тим, що вона не має права на призначення пенсії державного службовця, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723- XII, оскільки їй було присвоєне спеціальне звання та на неї цей Закон не розповсюджується, у зв`язку з чим не зараховано до стажу державної служби період роботи на посадах в органах державної податкової служби з 25 серпня 1994 року по 25 травня 2018 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року по справі 200/1302/19-а її адміністративний позов до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління було задоволено. Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву із зарахуванням до стажу державної служби періоду роботи в органах державної податкової служби з 25 серпня 1994 року по 25 травня 2018 року.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду відповідачем повторно розглянута заява. Зараховано стаж роботи з 25 серпня 1994 року по 25 травня 2018 року в органах державної податкової служби, але рішенням від 17 серпня 2019 року відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу». Рішення мотивоване тим, що додані довідки про заробітну плату державного службовця не відповідають нормам чинного законодавства, оскільки видані Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області, а на думку відповідача повинні видаватися органами соціального захисту населення.

Позивач не погоджується з прийнятим рішення та вважає, що дії відповідача не ґрунтуються на законі, оскільки надані нею довідки №542/05-99-05-21а від 03.10.2018 року та № 539/05-90- 05-21а від 01.10.2018 року для переведення на пенсію за віком державного службовця, відповідають вимогам діючого законодавства України та видані належним органом в якому працювала позивач та проходила службу державного службовця.

Ухвалою від 24 січня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання.

З 17 лютого 2020 року по 04 березня 2020 року суддя Зінченко О.В. перебував у відпустках.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

11 лютого 2020 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, відповідно до якого, він проти задоволення позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свою позицію відповідач вмотивовував тим,що порядком видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, покладено на органи соціального захисту населення.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

05 жовтня 2018 року позивач звернулась до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».

До зазначеної заяви позивачем надано: копію трудової книжки від 10.09.1978 р. № НОМЕР_3 -І 1613633, довідку про стаж державної служби, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 01.10.2018 р. № 539/05-99-05-21а, та від 03.10.2018 р. №542/05-99-05-21а, копію паспорта ВС №357286, копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру.

Рішенням відповідача від 11 січня 2019 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком державного службовця у зв`язку з відсутністю спеціального стажу для призначення пенсії та роз`яснено про можливість призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначена відмова мотивована тим, що періоди роботи з 19 вересня 1995 року по 25 травня 2018 року в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування яких було присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Позивач не погоджуючись з вказаним рішенням Пенсійного органу звернувся з позовом до суду та рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 квітня 2019 року по справі №200/1302/19-а адміністративний позов до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління було задоволено. Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву із зарахуванням до стажу державної служби періоду роботи в органах державної податкової служби з 25 серпня 1994 року по 25 травня 2018 року.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду відповідачем повторно розглянуто заяву позивача та прийнято рішення від 17 серпня 2019 року про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VII1 від 10.12.2015р. у зв`язку з тим, що надані довідки про складові заробітної плати, які видано Костянтинівською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Донецькій області №116/05-14-05-13-5 від 18.09.2018 року та Головним управлінням ДФС у Донецькій області №539/05-99-05-21а від 01.10.2018 року та №542/05-99-05- 21а від 03.10.2018 року станом на 25.05.2018 р., не відповідають вимогам діючого законодавства України.

Позивач вважаючи таку відмову відповідача протиправною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступне.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З 1 травня 2016 року набрав чинності Закон України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ (далі - Закон № 889-VІІІ), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі - Закон № 3723-ХІІ).

Відповідно до пункту 2 Розділу XI Прикінцеві та перехідні положення визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" (№ 3723-ХІІ), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону визначено право державних службовців у випадках, визначених цими пунктами, на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", зокрема:

- державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців;

- для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

У пункті 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, вказано, що цей Закон набирає чинності з 1 травня 2016 року.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що пункт 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" № 889-VIII стосується осіб державних службовців, які станом на 01 травня 2016 року займали посади державної служби.

Положеннями частини 1 статті 37 Закону України № 3723-XII передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Відповідно до частини 18 статті 37 Закону України № 3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Суд зазначає, що перелік посад державної служби, які обіймали особи - державні службовці, що належать до певної категорії посад, передбачених Законом № 3723-ХІІ, визначається Кабінетом Міністрів України та статті 25 Закону № 3723-ХІІ.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 2 Закону № 889-VІІІ : рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 «Питання оплати праці працівників державних органів» затверджено вичерпний перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних груп оплати праці.

Згідно даного Переліку посад державної служби, що прирівнюються до відповідних групи оплати праці, до групи 7 оплати праці (посади головних спеціалістів державних органів) прирівнюються такі посади державних службовців, а саме: головні державні ревізори-інспектори, головні державні інспектори міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів.

Виходячи з наведеного, колишня посада позивача: головного державного ревізора-інспектора - це посада територіального органу державної фіскальної служби, яка прирівняна до 7групи оплати праці.

При цьому, статтею 343 Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо державної податкової служби та у зв`язку з проведенням адміністративної реформи в Україні» від 05.07.2012 року № 5083 визначені спеціальні звання посадовим особам органів державної податкової служби, зокрема, радник податкової служби III рангу; інспектор податкової служби II рангу; інспектор податкової служби III рангу.

Таким чином, посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема, у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями.

Як було встановлено судом з трудової книжки позивача, в періоди роботи в податкових інспекціях позивачу присвоєні спеціальні звання, а саме: з 19.09.1995 року - інспектор податкової служби ІІІ рангу, 01.04.1999 року інспектор податкової служби ІІ рангу, 01.04.2003 року інспектор податкової служби І рангу, 01.01.2014 року інспектор податкової та митної служби І рангу, 18.08.2017 року «радник податкової митної справи ІІІ рангу» .

Посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця.

Порядком видачі довідок про заробітну плату для призначення пенсій окремим категоріям осіб у разі ліквідації державних органів, у яких особи працювали, а також перейменування (відсутності) їхніх посад, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України № 750 від 10.05.2017 встановлено, що для надання довідок для призначення пенсії враховуються: посадовий оклад і надбавка за ранг - в розмірах, чинних на день звернення за призначенням пенсії працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи та займаною посадою на державній службі, до яких прирівнюються посади працівників ліквідованих державних органів, згідно з переліками: посад і постанов Кабінету Міністрів України, відповідно до яких затверджувалися посадові оклади працівників державних органів, що наведені в додатку 1 до цього Порядку; посад і нормативно-правових актів, відповідно до яких затверджувалися посадові оклади працівників установ та організацій до набрання чинності Законом № 889, що наведені в додатку 2 до цього Порядку; посад і постанов Кабінету Міністрів України, відповідно до яких затверджувалися посадові оклади працівників державних органів, посади яких у зв`язку з набранням чинності Законом № 889 не належать до посад державної служби, що наведені в додатку 3 до цього Порядку; посад і постанов Кабінету Міністрів України та постанов правління Національного банку України, відповідно до яких посадові оклади працівників Національного банку України, які мають стаж 20 років на посадах, віднесених до посад державної служби, посади яких після набрання чинності Законом № 889 не належать до посад державної служби, віднесені до категорій посад державної служби, що наведені в додатку 4 до цього Порядку; надбавка за вислугу років - на рівні 3 відсотків посадового окладу за прирівняною посадою державної служби за кожен календарний рік стажу державної служби на час призначення пенсії, але не більше ніж 50 відсотків посадового окладу; премія - в розмірі 10 відсотків посадового окладу за прирівняною посадою державної служби; грошова допомога, що надається до щорічної основної оплачуваної відпустки державним службовцям, - у розмірі 1/12 сум розмірів посадового окладу, надбавок за ранг та вислугу років, премії, визначених відповідно до підпунктів 1-3 цього пункту; надбавка до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень залежно від ступеня секретності інформації - у розмірах, визначених законодавством (за умови встановлення).

Довідки для призначення пенсії видаються за формами довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затвердженими постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 лютого 2017 року за № 180/30048.

Якщо особа працювала на посаді державної служби після 01 травня 2016 року в державному органі, який ліквідовано без правонаступника, або в органі, який на час призначення особі пенсії відсутній чи в якому на час призначення пенсії відсутні посади державної служби, довідка для призначення пенсії видається органами, передбаченими абзацами другим - четвертим пункту 3 цього Порядку, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 622.

У разі відсутності або перейменування (відсутності) у державному органі посади, що була останньою, яку особа займала на державній службі, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною групою оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Розмір заробітної плати для призначення пенсій таким особам визначається відповідно до підпунктів 1-5 пункту 4 цього Порядку.

У разі відсутності або перейменування в державному органі посади державної служби, що була останньою, яку особа займала на державній службі після 01 травня 2016 року, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною групою оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Довідка для призначення пенсії видається державним органом, в якому працювала особа, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 622.

Таким чином, довідки для призначення пенсії державним службовцям видаються державним органом в якому працювала особа, у разі відсутності або перейменування (відсутності) у державному органі посади, що була останньою, яку особа займала на державній службі, її посада визначається цим органом згідно з додатком 1 до цього Порядку або за відповідною групою оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу.

Згідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_4 від 10.09.1978 р. позивач у період з 16.06.2017 року по 25.05.2018 року (перед звільненням) працювала в головному управлінні ДФС у Донецькій області на посаді головного державного ревізора-інспектора.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 № 311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», Головне управління Міндоходів у Донецькій області (місце роботи позивача), реорганізовано в Головне управління ДФС у Донецькій області (орган, яким було видано спірні довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця).

Отже, враховуючи вищенаведене, проаналізувавши всі надані сторонами документи, суд дійшов висновку, що довідки №542/05-99-05-21а від 03.10.2018 року та №539/05-99-05-21а від 01.01.2018 року видані Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області надані позивачем до Управління Пенсійного фонду для переведення на пенсію за віком державного службовця, відповідають вимогам діючого законодавства України та видані належним органом в якому працювала позивач та проходила службу державного службовця.

Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено безпідставне не прийняття відповідачем довідок позивача №542/05-99-05-21а від 03.10.2018 року та №539/05-99-05-21а від 01.01.2018 року про складові заробітної плати, рішення відповідача від 17 серпня 2019 року про відмову в переведенні з пенсії за віком на пенсію за віком як державному службовцю є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В свою чергу відповідачем не надано суду жодних належних і допустимих у розумінні статті 73 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність прийняття оскаржуваного рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки адміністративний позов задоволено, судовий збір у розмірі 841 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, буд. 25, ) про визнання незаконним та скасування рішення від 17 серпня 2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком як державному службовцю та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити у поновному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду від 17 серпня 2019 року щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 05 жовтня 2018 року із врахуванням довідок №542/05-99-05-21а від 03.10.2018 року та №539/05-99-05-21а від 01.01.2018 року виданих Головним управлінням Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () судовий збір у розмірі 841 грн. (вісімсот сорок одна гривня).

Повний текст судового рішення прийнятий в письмовому провадженні 05 березня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Зінченко