Справа № 280/4478/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2020 року м. Дніпросправа № 280/4478/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському районі

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року (головуючий суддя Новікова І.В.) у справі №280/4478/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському районі про визнання дій протиправними та скасування рішення, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії відповідача щодо проведення позивачу перерахунку раніше призначеної житлової субсидії за 2018-2019 роки та стягнення сум надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з 01.11.2018 по 31.03.2019;

скасувати рішення, оформлене повідомленням від 07.08.2019 №04/01-21/7023, про перерахування, повернення та припинення надання ОСОБА_1 раніше призначеної житлової субсидії за період з 01.10.2018 по 30.04.2019.

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що з 01 жовтня 2018 року їй призначено субсидію на опалювальний сезон до 30.04.2019. Разом з тим, у серпні 2019 року позивачем від відповідача отримано повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій житловій субсидії у розмірі 2523,90 грн., оскільки відповідачем за результатами проведеної перевірки було встановлено, що за 12 місяців до дня звернення за субсидією брат позивачки ОСОБА_2 придбав квартиру, вартість якої перевищує 50 тис. грн. Позивачка вважала таке рішення Управління протиправним, оскільки під час звернення за оформленням субсидії було встановлено, що ОСОБА_2 разом з позивачем не проживає та його доходи не були враховані під час вирішення питання про призначення житлової субсидії позивачу. Також, позивачка вказувала про те, що квартира її братом була придбана 03.10.2017, а з заявою про призначення субсидії позивач звернулась до Управління лише 22.10.2018, тобто пройшло більше ніж 12 місяців від дня купівлі квартири, що також свідчить про протиправність спірного рішення. З цих підстав просила позов задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року позов задоволено.

За наслідками розгляду справи судом зроблені наступні висновки.

Так, суд вказав на те, що при вирішенні питання щодо припинення виплати субсидії відповідач керувався положеннями постанови КМУ №848 від 21 жовтня 1995 року (із змінами та доповненнями), які стосуються не підстав припинення виплат субсидії, а підстав для відмови у призначенні субсидії.

Також суд вказав на те, що житлова субсидія була призначена та нарахована виходячи із фактичної чисельності проживаючих у домогосподарстві, а саме позивачки та її сина, без урахування доходів брата позивачки ОСОБА_2 , який фактично у цьому домогосподарстві не проживав.

Крім цього суд вказав на те, що у спірному випадку відповідач безпідставно відносить брата позивачки до членів сім`ї домогосподарства, оскільки брат позивачки проживає окремо та спільного господарства з позивачкою не веде.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на те, що позивачці припинено виплату субсидії з огляду на подання останньою недостовірних відомостей щодо доходів та витрат членів її сім`ї, а саме позивачкою не було зазначено, що її брат ОСОБА_2 , який зареєстрований у домоволодінні разом з позивачкою, придбав квартиру, вартість якої перевищує 50 тисяч гривень. Вказані обставини, як зазначає відповідач, є підставами для відмови у призначенні субсидії, а отже позивачці було безпідставно призначено субсидію у зв`язку із чим і було прийнято рішення про припинення її виплати. При цьому відповідач не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що брат позивачки не відноситься до осіб із складу домогосподарства, оскільки згідно із положеннями КМУ №848 від 21 жовтня 1995 року (в редакції станом на 20.10.2018р.) до складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду без змін з огляду

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_3 .

За вказаною адресою зареєстрований також брат позивачки ОСОБА_2 , який за зазначеною адресою фактично не проживає.

22.10.2018 ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про призначення житлової субсидії №2018/10/4/156, в якій просила призначити субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

Також, до зазначеної заяви було додано декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в розділі V Інформація про придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тисяч гривень, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії якої зазначено відсутність відповідного придбання.

Відповідно до витягу з Протоколу засідання районної комісії по вирішенню питань, пов`язаних з пільгами, призначенням та наданням населенню житлових субсидій, державних соціальних допомог від 22.11.2018, ОСОБА_1 призначено житлову субсидію з 01.10.2018 на фактичну кількість проживаючих членів домогосподарства.

Розмір наданої позивачці субсидії за період з 01.10.2018 по 30.04.2019 склав 2523,90 грн.

07.08.2019 Управлінням складено та направлено на адресу позивачки повідомлення про відшкодування коштів про переплаченій житловій субсидії №04/01-21/7023, в якому позивача зобов`язано повернути виплачені кошти в розмірі 2523,90 грн. В якості підстави для повернення коштів вказано на те, що в результаті проведеної перевірки отриманої житлової субсидії на сплату житлово-комунальних послуг виявлено, що позивачем зазначено недостовірну інформацію в декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, а саме: приховано придбання гр. ОСОБА_2 квартири по АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2017, вартістю понад 50 тис. грн.

Не погодившись з діями відповідача щодо припинення надання субсидії та вимогою про відшкодування коштів, позивачка звернулася з даним позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Так суд першої інстанції правильно виходив, що правовідносин у сфері надання житлових субсидій врегульовані постановою Кабінету Міністрів України постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848, якою затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій, яке визначає умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме: житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (далі Положення №848).

Відповідно до п.1 Положення №848 (в редакції станом на 20.10.2018р.) житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Згідно пункту 2 Положення №848, право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до пункту 13 Положення №848, для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):

заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява);

декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);

довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;/

договір найму (оренди) житла (у разі наявності).

Пунктом 6 Положення №848 (в редакції станом на 20.10.2018р.) визначено підстави для відмови у призначенні житлової субсидії.

Так підпунктом 4 пункту 6 Положення №848 передбачено, що житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень.

В свою чергу, після призначення субсидії, питання припинення надання такої субсидії не регулюється пунктом 6 Положення №848, а застосуванню підлягають приписи пункту 22 Положення №848.

Так, відповідно до абзацу 4 пункту 22 Положення №848, за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли: у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії.

Також, пунктом 22 Положення №848 передбачено, що у випадках, зазначених в абзацах четвертому - восьмому цього пункту, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальної послуги, громадянином.

У пункті 13 Положення №848 зазначено, що громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та на визначення її розміру.

Отже, у випадку зазначення заявником недостовірних даних, що вплинули на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру, є підставою для припинення надання житлової субсидії та повернення надміру виплаченої субсидії.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на безпідставність посилань відповідача у своєму рішенні про припинення виплати субсидії та повернення надміру сплачених сум на положення пп.4 п.6 Положення №848, оскільки вказана норма права не регулює питання щодо припинення виплати раніш призначеної субсидії.

Обгрунтованими є і висновки суду першої інстанції щодо безпідставності позиції відповідача про надання позивачкою недостовірних відомостей.

Як зазначено вище, надання позивачкою недостовірних даних відповідач пов`язує з тим, що позивачкою в декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, приховано факт придбання її братом - гр. ОСОБА_2 квартири по АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 03.10.2017, вартістю понад 50 тис. грн.

Відповідно до пункту 9 Положення №848, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства.

За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються.

Отже положення пункту 9 Положення №848, на які також в апеляційній скарзі посилається і відповідач, передбачають порядок призначення житлової субсидії і у тих випадках, коли зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) особи фактично в ньому не проживають.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою фактично не проживає, що підтверджується складеним актом про обстеження матеріально-побутових умов сім`ї для надання житлової субсидії (а.с.16-17).

Встановлені обставини справи також свідчать про те, що Рішенням Комісії позивачці житлова субсидія була призначена та нарахована виходячи із фактичної чисельності проживаючих у домогосподарстві, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , без урахування доходів брата ОСОБА_2 та членів його родини.

З цих підстав суд першої інстанції правильно вказав на те, що оскільки ОСОБА_2 не був заявником на отримання житлової субсидії, а субсидія позивачці призначена на фактичну чисельність проживаючих, без урахування ОСОБА_2 , то доходи та витрати ОСОБА_2 не мають випливу на визначення права ОСОБА_1 та її сина ОСОБА_3 на отримання житлової субсидії.

Отже суд апеляційної інстанції, дослідивши встановлені обставини справи, погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірному випадку у відповідача не існувало підстав стверджувати про те, що позивачкою, для призначення субсидії, надано недостовірну інформацію.

Крім цього, з приводу таких аргументів відповідача слід зазначити і те, що відповідно до пп.4 п.6 Положення №848 передбачено, що житлова субсидія не призначається, якщо: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю, набув право власності в інший законний спосіб, на суму, що перевищує 50 тис. гривень.

Тобто, вказана норма визначає період, в якому має бути здійснене таке придбання, а саме: 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, або 12 місяців перед призначенням житлової субсидії без звернення.

Як встановленому у спірному випадку, житлова субсидія позивачці призначалася на підставі її звернення. Тобто у поданій інформації, як що вже і приймати до уваги позицію відповідача, позивачка повинна була зазначити дані про витрати на придбання товарів (послуг), які перевищують 50тис.грн., які мали місце протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії.

Як зазначено вище, із заявою про призначення субсидії позивачка звернулася 22.10.2018р., а договір купівлі-продажу квартири укладений її братом ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто поза межами 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії.

Отже і у такому випадку позицію відповідача щодо надання недостовірних даних, не можливо визнати обґрунтованою.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Заводському районі залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі №280/4478/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 05.03.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк