Справа № 540/2844/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2844/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про винання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі відповідач, Головне Управління) про визнання протиправним та скасування наказу від 14.11.2019 р. №4689-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні в оренду земельної ділянки». Зобовязати ГУ Держгеокадастру у Херсонській області затвердити проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, площею 1 га, кадастровий номер :06:001:0339, для городництва та передати її в оренду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в жовтні 2017 року звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 1 га для городництва, але отримав відмову із зазначенням причин. Вимоги відповідача зазначені у листі були виконані. Після розгляду проекту, експертом державної експертизи зроблено висновок від 12.09.2017р. в якому зазначено, що проект землеустрою відповідає вимогам законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам. Повторно звернувся із заявою про затвердження проекту землеустрою. 18.12.2017 отримав відповідь ГУ Держгеокадастру у Херсонській області про відмову у задоволенні заяви, з підстав не виправлення недоліків вказаних в попередній відмові. Відмову оскаржив до адміністративного суду. В подальшому такі рішення відповідач приймав систематично, що стало причиною їх оскарження до суду. Неодноразово суд приймав рішення про задоволення позовних вимог, які вступили в законну силу, але не виконувались відповідачем та приймались рішення про відмову у затвердженні проекту землеустрою з підстав не передбачених законом.

14.11.2019р. відповідачем повторно винесено наказ № 4689- СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні в оренду земельної ділянки».

Позивач посилаючись на ст. 186-1,122-123 ЗК України зазначає, що підстави відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не відповідають нормам законодавства і просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та посилаючись на ст. 186-1, ч.4 ст. 123, 124 ЗК України зазначили, що ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки оскільки він не відповідає вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Під час прийняття оспорюваного рішення Головним управлінням розглядався сам проект землеустрою на відповідність вимогам чинного законодавства України та були встановлені порушення законодавства, що перераховані в оскаржуваному наказі.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Наказом ГУ Держгеокадастру в Херсонській області від 25.04.2017р. №21-1849/18-17-СГ ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Комишанської селищної ради Корабельного району м.Херсона.

Позивачем замовлено, а Державним підприємством «Херсонський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» розроблено у 2017 році проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 1,00 га для городництва із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Комишанської селищної ради Корабельного району м. Херсона Херсонської області. При цьому, проект землеустрою погоджено у встановленому ст.186-1 Земельного кодексу України з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, сформовано земельну ділянку і присвоєно їй кадастровий номер :06:001:0339.

Листами від 26.10.2017р. №К-13378/0-4165/6-17, від 08.12.2017р. №К-14888/0-4849/6-17 ГУ Держгеокадастру в Херсонській області відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 23.06.2018р. у справі № 821/989/18, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Херсонській області повторно розглянути заяву позивача від 16.11.2017 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки.

На виконання рішення суду відповідачем розглянуто заяву позивача від 16.11.2017 року та листом від 25.02.2019р. №К-95/0-57/6-19 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою.

Не погоджуючись з наданою відповіддю позивач оскаржив її до суду.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 20.05.2019р. у справі № 540/513/19 у задоволенні позову було відмовлено. Відмовляючи у задоволенні позову суд звернув увагу на те, що наказ Головного управління від 14.05.2018р. № 101 не оскаржувався та є чинним, що унеможливлює прийняття позитивного рішення.

Позивач оскаржив наказ Головного управління від 14.05.2018р. № 101.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 17.07.2019р. у справі № 540/1154/19, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.10.2019р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 14.05.2018 р. №101 щодо включення земельної ділянки площею 1 га для городництва, кадастровий номер :06:001:0339, до Переліку вільних земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, права на які виставляються на земельні торги у формі аукціону.

Позивач 30.10.2019 р., звернувся до відповідача із заявою про повторний розгляд заяви про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки.

Наказом Головного управління від 14.11.2019р. № 4689- СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні в оренду земельної ділянки» відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки встановлені порушення вимог чинного законодавства, а саме:

- завдання на виконання робіт не відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 р. № 266, а саме: проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки виготовляється у трьох примірниках (один - замовнику, другий - органу по земельних ресурсах, третій - Державному фонду документації із землеустрою), в проекті землеустрою Позивача в розділі документи і матеріали, що повинні бути представлені за результатами виконаних робіт цього не зазначено.

- перелік обмежень щодо використання земельної ділянки не відповідає додатку 6 постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051: відсутні наступні кцди обмежень - 05.06 (Пляжна зона), 06.04 (Умова додержання природоохоронних вимог або виконання визначених робіт), 10 (Території та об`єкти природно-заповідного фонду), 10.1 (Національні природні парки), 10.2 (Біосферні заповідники), 10.3 (Регіональні ландшафтні парки), 10.4 (Заказники), 10.5 (Пам`ятки природи), 10.6 (Заповідні урочища), 10.7 (Парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

- на кадастровому плані земельної ділянки відсутній кадастровий номер: порушено вимогу статті 34 Закону України «Про Державний земельний кадастр». Згідно з вимогами частини 1 цієї статті на кадастровому плані земельної ділянки відображаються: площа земельної ділянки; зовнішні межі земельної ділянки (із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності); координати поворотних точок земельної ділянки; лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки; кадастровий номер земельної ділянки; кадастрові номери суміжних земельних ділянок (за наявності); межі земельних угідь; межі частин земельних ділянок, на які поширюється дія обмежень у використанні земельних ділянок, права суборенди, сервітуту; контури об`єктів нерухомого майна, розташованих на земельній ділянці.

- в пункті 9 висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 12.09.2017 № 5465/82-17 експертом державної експертизи зазначено зауваження та пропозиції до вищезазначеного проекту землеустрою, які не усунуто;

- площа земельної ділянки, зазначена в довідці з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) від 02.08.2017 № 0-21-0.171- 436/178-17 не відповідає площі розробленого проекту землеустрою;

- порушено вимоги п.8 Порядку використання Державної геодезичної референтної системи координат УСК-2000 при здійсненні робіт із землеустрою, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 02.12.2016 за № 509, а саме: відсутня інформація стосовно перевірки диференційного поля координатних поправок, як задаються мережами постійно діючих ГНСС-станцій. Також, контроль диференційного поля координатних поправок під час роботи з використанням технологій RTK здійснюється не менше ніж на двох найближчих пунктах ДГМ і ГМЗ, координати яких отримуються у адміністратора банку геодезичних даних;

- схема планової зйомочної мережі, долучена до технічної документації, не відповідає вимогам п. 3.9 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 № 376, а саме: місцезнаходження межових знаків підлягає прив`язці до пунктів державної геодезичної мережі;

- порушено вимоги п.4.4.6. Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000, та 1:500 (ГНКТА-2.04-02-98). GPS - мережа має відповідати таким основним вимогам, а саме: повинна бути здійснена прив`язка мережі не менш як до трьох пунктів державної геодезичної мережі, на яких обов`язково виконуються GPS - спостереження;

- конфігурація земельної ділянки та її площа, не відповідає конфігурації земельної ділянки та її площі, відповідно до наданого графічного матеріалу, на підставі якого надавався дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Дослідивши позиції сторін викладені у заявах по суті, письмові докази по справі та приписи діючого законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 36 ЗК України громадянам або їх об`єднанням із земель державної або комунальної власності можуть надаватися в оренду земельні ділянки для городництва.

Відповідно до частини 1 статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі, зокрема:

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Відповідно до частини 2 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до частини 11 статті 123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються, зокрема:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

Відповідно до частини 14 статті 123 ЗК України Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Іншої підстави відмови земельний кодекс не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Частинами 5, 6 ст.186-1 ЗК України визначено, що органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Судом встановлено, що проект землеустрою позивачем був направлений на погодження у встановленому статтею 186-1 ЗК України порядку. Після розгляду проекту експертом державної експертизи був отриманий висновок від 12.09.2017р. в якому чітко зазначено, що проект землеустрою відповідає вимогам законодавства та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 03 липня 2019 року розглядаючи аналогічну справу №823/1103/16 (№К/9901/13489/18) зазначив, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст. 186-1 ЗК України норми цього Кодексу не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Таким чином, враховуючи приписи діючого законодавства, позицію Верховного суду із зазначеного питання, суд приходить до висновку, що відповідач діяв не у спосіб передбачений законом, оскільки наведені у наказі підстави для відмови у затвердженні проекту землеустрою не можуть бути підставою для відмови на стадії затвердження проекту землеустрою.

Як встановлено судом, позивач вже вчетверте оскаржує до суду протиправну відмову у затвердженні проекту землеустрою.

Проаналізувавши рішення судів які вступили в законну силу щодо спору між цими ж сторонами, суд приходить до висновку, що відповідач систематично та безпідставно порушує приписи ЗК України. У кожній відмові щодо затвердження проекту землеустрою відповідач зазначає інші підстави відмінні від попередніх, створюючи штучні перешкоди для реалізації права позивача на земельну ділянку, тобто відповідач діє всупереч ст. 19 Конституції України.

Завдання адміністративного судочинства полягає в гарантуванні ефективного захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду за захистом цих прав, з урахуванням принципу розподілу влади, за суті яким на адміністративний суд покладено обов`язок контролю легальності дій та рішень суб`єктів владних повноважень, які мають діяти у визначених законом межах та на власний розсуд при виборі одного законного рішення із кількох можливих варіантів.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Відповідач неодноразово з 2017 року за зверненням позивача, відмовляючи у затвердженні проекту землеустрою, в тому числі і по надуманих, безпідставним обставинам, допустив зловживання своїми повноваженнями, що вимагає застосування судом ефективного способу відновлення порушеного права позивача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Херсонській області затвердити проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 1,00 га ОСОБА_1 для городництва із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Комишанської селищної ради Корабельного району м.Херсона Херсонської області.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління передати земельну ділянку в оренду, суд зазначає, що такі вимоги є передчасними, оскільки укладення договору оренди є цивільно-правовою угодою, тобто окремою дією, яка наступає тільки після затвердження проекту землеустрою та підлягає оформленню в порядку визначеному нормами земельного та цивільного законодавства.

Виходячи з цього, суд відмовляє у задоволенні зазначених вимог як таких, що станом на момент розгляд цієї справи є передчасними.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнання протиправним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 14.11.2019 р. №4689-СГ «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні в оренду земельної ділянки».

Зобовязати ГУ Держгеокадастру у Херсонській області () затвердити проект землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, площею 1 га, ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) кадастровий номер :06:001:0339, для городництва із земель державної власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Комишанської селищної ради Корабельного району м. Херсона Херсонської області.

В задоволенні інших позовних відмовити.

Стягнути з ГУ Держгеокадастру у Херсонській області () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в сумі 768,4 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень, 40 коп).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 109020100