Справа № 826/17502/16
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року (справу розглянуто в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2016 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2016.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що позивачем під час перевірки не надано доказів того, що фірма «Pcollect Holding Limited» є фактичним власником доходу, що сплачується на його адресу та має право на ці відсотки, у зв`язку з чим визначена положеннями міжнародного та українського податкового законодавства умова стосовно бенефіціарності отримувача доходу не виконується, що позбавляє ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» можливості застосовувати норми Конвенції «Про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна» в частині не оподаткування відсотків, що сплачуються нерезиденту на Україні, не зважаючи на те, що статус податкового резидента фірми «Pcollect Holding Limited» належним чином підтверджено.

У тексті апеляційної скарги відповідач просить здійснювати розгляд справи за участі його представника.

Щодо заявленого відповідачем клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

02 березня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», в якому позивач повністю підтримує рішення суду першої інстанції.

Разом з відзивом позивачем у прохальній частині викладено клопотання про покладення на відповідача на користь позивача сплачені витрати на професійну правничу допомогу за підготовку та складення відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 8 000 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною шостою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга у даній справі подана Головним управлінням ДФС у м. Києві.

Таким чином, підстави для стягнення з відповідача відповідних витрат процесуальним законодавством не передбачені, а тому підстави для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за підготовку та складення відзиву на апеляційну скаргу у розмірі 8 000 грн. відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Позичальник) укладено з ROWYAN LIMITED (Республіка Кіпр, реєстраційний номер НЕ 187572, Позикодавець) договір позики №1/2008 від 30.04.2008, який зареєстровано в управлінні Національного банку України (далі - НБУ) у Львівській області 21.05.2008, реєстраційне свідоцтво №669.

Відповідно до умов вищевказаного договору Позикодавець зобов`язується надати Позичальникові у позику грошові кошти в розмірі 2000000,00 Євро з метою фінансування господарської діяльності Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у строки, встановлені договором (п.п.1.1 п.1 Договору).

Позичальник має право використовувати кредит з метою фінансування наступного: факторингова діяльність позичальника; придбання фінансових активів (наприклад, портфелі боргових зобов`язань, частки у господарських товариствах, цінні папери, тощо) (п.п.1.2 п.1 Договору).

Позика надається одним або декількома траншами на підставі письмових запитів про надання траншу. Мінімальний розмір траншу має бути принаймні 50000,00 Євро. (п.п.2.1 та 2.2 п.2 Договору)

Позичальник сплачує проценти за користування коштами позики, які нараховуються на неповернену суму кожного траншу з дати отримання до дати повернення за фіксованою ставкою у розмірі 9,8% річних (п.п.3.1 п.3 Договору).

Проценти на непогашену суму позики нараховуються на підставі року, який складається з 365 днів.

Відповідно до п.п.4.1 п.4 Договору Позичальник зобов`язується повернути всю суму непогашеної позики (включаючи усі надані Транші) та нараховані проценти не пізніше закінчення трьох років з дати надання Позичальникові першого Траншу за цим Договором, але не пізніше 31.12.2011.

Всі виплати повинні здійснюватися в валюті позики.

Договір позики №1/2008 від 30.04.2008 набуває чинності з дати його реєстрації в НБУ та залишається чинним до тих пір, поки сторони не виконають своїх зобов`язань за цим договором.

ROWYAN LIMITED (Республіка Кіпр, реєстраційний номер НЕ 187572 ) укладено договір передачі (відступлення) прав вимоги №б/н від 03.06.2010 з Pcollect Holding Limited (Республіка Кіпр, реєстраційний номер - НЕ 257115 ), в присутності ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» та відповідно до умов договору ROWYAN LIMITED передає Pcollect Holding Limited кредитний договір №1/2008 від 30.04.2008 і права вимоги. Боржник (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») використав кредит на загальну суму 361955,00 Євро отримавши три транші згідно з відповідними запитами на транші.

Pcollect Holding Limited надала згоду купити та прийняти кредитний договір, а саме права вимоги, за ціною 1 Євро на дату цього договору.

Зміна кредитора зареєстрована в управлінні НБУ у Львівській області від 28.09.2010, додаток №1 до реєстраційного свідоцтва №669.

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (Позичальник) укладено договір позики №1/10 від 22.04.2010 з Pcollect Holding Limited (Республіка Кіпр, реєстраційний номер НЕ 257115 , Позикодавець).

Договір позики №1/10 від 22.04.2010 зареєстровано в управлінні НБУ у Львівській області від 02.08.2010, реєстраційне свідоцтво №936.

Відповідно до умов договору Позикодавець зобов`язується надати Позичальникові в позику грошові кошти в розмірі 10000000,00 Євро з метою фінансування господарської діяльності Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позику у строки, встановлені договором.

Позичальник має право використовувати кредит з метою фінансування наступного: поточні витрати пов`язані з основною діяльністю позичальника; придбання фінансових активів.

Позика надається одним або декількома траншами на підставі письмових запитів про надання траншу. Мінімальний розмір траншу має бути 1000,00 Євро.

Позичальник сплачує проценти за користування коштами позики, які нараховуються на неповернену суму кожного траншу з дати отримання до дати повернення за фіксованою ставкою у розмірі 9,8% річних.

Проценти на непогашену суму позики нараховуються із розрахунку 365 днів у році (факт/365).

Всі виплати повинні здійснюватися в валюті позики.

Цей договір набуває чинності з дати його реєстрації в НБУ та залишається чинним протягом двох років до 08.07.2012.

04.06.2012 укладено додаткову угоду №3 до договору позики №1/10, відповідно до якої термін дії договору продовжено до 08.07.2014 (зміни зареєстровано в управлінні НБУ у Львівській області від 09.07.2012, додаток №2 до реєстраційного свідоцтва №936).

12.06.2014 укладено додаткову угоду №5 до договору позики №1/10, відповідно до якої термін дії договору позики продовжено до 08.07.2016 (зміни зареєстровано в управлінні НБУ у Львівській області від 14.07.2014, додаток №3 до реєстраційного свідоцтва №936).

Згідно платіжних доручень №1 від 27.05.2015, №2 від 05.06.2015, №3 від 26.06.2015, №4 від 01.09.2015, №5 від 02.09.2015, №6 від 21.12.2015 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перераховано проценти за Договором позики №1/2008 від 30.04.2008 та Договором позики №1/10 від 22.04.2010 на зазначені у Договорах реквізити Бенефіціара - Pcollect Holding Limited.

Відповідачем проведено планову виїзну перевірку ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2011 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт №671/26-15-14-06-02/35234236 від 08.08.2016.

У періоді, що перевірявся, встановлено здійснення виплати доходу нерезиденту джерелом походження з України у вигляді відсотків за користування кредитом, а саме: «Pcollect Holding Limited» (Республіка Кіпр) в сумі - 376079,28 Євро (7 010 255,88 грн), з утриманням податку 0% у 2013 році та 2% у 2015 році.

Як зазначається контролюючим органом, в ході перевірки не надано доказів того, що фірма «Pcollect Holding Limited» є фактичним власником доходу, що сплачується на його адресу та має право на ці відсотки, у зв`язку з чим визначена положеннями міжнародного та українського податкового законодавства умова стосовно бенефіціарності отримувача доходу не виконується, що позбавляє ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» можливості застосовувати норми Конвенції «Про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна» в частині не оподаткування відсотків, що сплачуються нерезиденту на Україні, не зважаючи на те, що статус податкового резидента фірми «Pcollect Holding Limited» належним чином підтверджено.

Як вбачається з акта перевірки відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 160.2 статті 160 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток іноземних юридичних осіб, всього у сумі 1267331,04 грн, в тому числі за 2013 рік у сумі 564 397,64 грн, за 2015 рік у сумі 702 933,4 грн.

У ході розгляду заперечення ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та наданих документів, рішенням комісії по спірних питаннях ГУ ДФС у місті Києві висновок акта перевірки викладено в наступній редакції: «перевіркою встановлено порушення вимог пункту 141.4 ст. 141 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на прибуток іноземних юридичних осбі на суму 702 933,4 грн.».

На підставі акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 25.08.2016, яким за встановлене порушення пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України, позивачу визначено суму податку на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 702 933,40 грн.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що висновки контролюючого органу, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, базується на припущеннях, а контролюючий орган без належного самостійного дослідження господарських операцій, дійшов хибного висновку про порушення позивачем чинного законодавства України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Особливості оподаткування нерезидентів врегульовано пунктом 141.4 статті 141 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 141.4.1 пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу (у редакції з 01.01.2015), доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами є, зокрема: а) проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.

Так, відповідно до підпункту 141.4.2 статті 141 Податкового кодексу України, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3 - 141.4.6 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.

Статтею 103 ПК України визначено порядок застосування міжнародного договору України про уникнення подвійного оподаткування щодо повного або часткового звільнення від оподаткування доходів нерезидентів із джерелом їх походження з України.

Згідно із пунктом 103.1 статті 103 ПК України, застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.

08 листопада 2012 року між Урядом України та Урядом Республіки Кіпр було підписано Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи (далі - Конвенція).

Вищевказана конвенція була ратифіковано Законом № 412-VII від 04.07.2013 та набрала чинності для України 07 серпня 2013 року.

Відповідно до пункту 1 статті 11 Конвенції, проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись у цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких відсотків.

Пунктом 2 статті 11 Конвенції визначено, що однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів.

Відповідно до пункту 103.3 статті 103 ПК України, бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів. При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.

В силу пункту 103.4 статті 1103 ПК України, підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.

Згідно із пунктом 103.5 статті 103 ПК України, довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.

У разі неподання нерезидентом довідки відповідно до пункту 103.4 цієї статті доходи нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування (пункт 103.10 статті 103 Податкового кодексу України).

Таким чином, право на застосування зменшеної ставки податку, передбачену відповідним міжнародним договором України, виникає, за умови одночасного виконання таких вимог:

- нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України;

- нерезидентом надано довідку (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України;

- нерезидент є бенефіціарним власником доходу.

В той же час, поняття «фактичний отримувач доходу» не має тлумачитися у вузькому, технічному сенсі, його значення слід визначати відповідно до мети, завдань міжнародних договорів про уникнення подвійного оподаткування, таких як «уникнення від сплати податків», і з урахуванням таких основних принципів, як «запобігання зловживання положеннями договору». Для визначення особи як фактичного отримувача доходу, така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але і, як свідчить міжнародна практика застосування угод про уникнення подвійного оподаткування, повинна бути особою, яка визначає подальшу економічну долю доходу.

Для визнання особи як фактичного отримувача доходу (бенефіціарного власника) необхідним є не тільки наявність правових підстав для безпосереднього отримання доходу, але і того, що така особа повинна бути безпосереднім вигодоотримувачем, тобто особою, яка отримує вигоду від доходу та визначає його подальшу економічну долю. При визначенні фактичного отримувача доходу слід також враховувати виконувані функції та покладені на нерезидента ризики.

Отже, передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу. Зокрема, не можуть бути застосовані пільгові ставки податку у випадку, коли дохід (у рамках угоди або серії угод) з джерелом його походження з України виплачується таким чином, що нерезидент (проміжна ланка, яка має вузькі, обмежені повноваження у відношенні доходу), який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді роялті, дивідендів, процентів, виплачує весь дохід (його більшу частину) іншому нерезиденту, який би не міг застосувати пільгову ставку у разі, коли б такий дохід виплачувався останньому.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з платіжними дорученнями № 1 від 27.05.2015 року, № 2 від 05.06.2015 року, № 3 від 26.06.2015 року, № 4 від 01.09.2015 року, № 5 від 02.09.2015 року, № 6 від 21.12.2015 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було перераховано проценти за Договором позики № 1/2008 від 30.04.2008 року та Договором позики № 1/10 від 22.04.2010 року безпосередньо на вказані у Договорах реквізити бенефіціара - «Pcollect Holding Limited», з утриманням податку 2% у 2015 році.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції., позивачем надано довідку про підтвердження статусу компанії «Pcollect Holding Limited» резидента Республіки Кіпр.

Також, позивачем надано cертифікатом за 2015 рік, що виданий компетентним податковим органом Республіки Кіпр, підтверджено податковий статус Pcollect Holding Limited як Резидента Республіки Кіпр. Ці Сертифікати надавалися Товариством для огляду інспекторам під час проведення перевірки. Відповідно до листа від 31.12.2014, наданого Pcollect Holding Limited, останнє веде активну господарську діяльність як на Кіпрі, так і за кордоном, зареєстроване в Податкових органах Кіпру під реєстраційним номером 12257115J, зареєстроване як платник ПДВ на Кіпрі відповідно реєстраційний номер ПДВ 1025711Н і подає квартальні декларації з ПДВ. Pcollect Holding Limited належним чином представлене незалежною Радою директорів, що працюють на щоденній основі по операційним та фінансовим напрямах Компанії щодо управління та володіння інвестиціями та бізнесами Компанії. Компанія є незалежною від власників в операційних та фінансових питаннях та є бенефіціарним власником доходів та витрат з різних джерел походження.

Так, вищевикладене свідчить про те, що компанія Pcollect Holding Limited є резидентом Кіпру, а проценти за користування позикою були перераховані позивачем безпосередньо на рахунок нерезидента - Pcollect Holding Limited Республіка Кіпр.

Таким чином, судом першої інстанції вірно зроблено висновок про неправомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, в той час як доводи контролюючого органу є необґрунтованими, оскільки наданою довідкою підтверджується резиденство контрагента позивача стосовно Республіки Кіпр, а відтак ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» як податковим агентом правомірно сплачено податок на прибуток іноземних юридичних осіб у розмірі 2 відсотків від загальної суми процентів, що виплачені резиденту другої Договірної Держави.

Аналогічна позиція в подібних правовідносинах неодноразово викладена Верховним Судом у постановах від 16.04.2019 у справі № 804/18930/14), від 16.10.2018 у справі № 826/6989/15, від 21 березня 2018 року у справі № 803/1005/17.

Щодо посилань апелянта на відсутність доказів того, що фірма «Pcollect Holding Limited» є фактичним власником доходу та кінцевим бенефіціарним власником, колегія суддів звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено ні уповноваженого органу, ні форми звітності, на підставі яких резидент міг би документально підтвердити фактичне право на одержання доходу (статус бенфіціарного власника).

В свою чергу, у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного власника, обов`язок доказування зворотного в силу положень Кодексу адміністративного судочинства України покладається на контролюючий орган як на суб`єкта владних повноважень, однак у даній справі висновки відповідача базуються лише на тому, що такі докази не надані йому позивачем.

Колегія суддів звертає увагу, що ані договори, укладені позивачем з нерезидентом, ані інші докази у справі, не містять підтверджень того, що грошові кошти, перераховані нерезиденту як проценти за договором позики, перераховувались третім особам.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено податковий статус Pcollect Holding Limited як Резидента Республіки Кіпр, а також те, що Pcollect Holding Limited є бенефіціарним власником доходів та витрат з різних джерел походження, в тому числі за відповідними договорами позики.

Відтак, доводи апелянта про відсутність документів, які засвідчують, що компанія Pcollect Holding Limited (Кіпр) є бенефіціарним отримувачем доходу, є безпідставнми та спростовуються матеріалами справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не виконано процесуального обов`язку щодо доведення правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 04.03.2020 року.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма