Справа № 569/1079/20
Суддя: Бучко Т. М.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/1079/20
РІШЕННЯ
02 березня 2020 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.
розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хомича Святослава Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, в якому просить скасувати постанову серії ДП018 №748060 від 13 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №2 УПП в Рівненській області Хомичем Святославом Васильовичем, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 13 січня 2020 року було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за порушення ч.1 ст.126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом без посвідчення водія. Вважає постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки постанова не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення: не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилося. Постанову винесено без складання відповідного протоколу. Посвідчення водія він при собі мав, але після зупинки його транспортного засобу працівниками поліції не було вказано законну причину зупинки, передбачену ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а тому їх дії були незаконні і він не зобов`язаний був їх виконувати.
Ухвалою суду від 23 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, визначеними ст.268, 269, 286 КАС України для окремих категорій термінових справ, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
30 січня 2020 року розгляд справи було відкладено, в зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідачів про дату, час та місце судового засідання.
10 лютого 2020 року від представника відповідача - Управління патрульної поліції у Рівненській області до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представник УПП в Рівненській області не має можливості прибути в судове засідання. Одночасно повідомлено про направлення відзиву на адміністративний позов.
Позивачем 2 березня 2020 року було подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.
Представник відповідача УПП в Рівненській області та відповідач Хомич С.В. в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзив на адміністративний позов до суду не надходив.
Відповідно до ч.3, ч.9 ст.205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
Згідно ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 13 січня 2020 року інспектором роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Хомичем С.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №748060, якою позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 13 січня 2020 року об 11 год. 28 хв. в м.Рівне по вул.Степана Бандери, 7 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при собі посвідчення водія, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частина перша статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу, якими, зокрема, вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Обов`язок мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії передбачено і п.2.1а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Згідно п.2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.
З аналізу наведених вище норм вбачається, що на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія.
Разом з тим, відповідно до вимог ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у передбачених частиною першою цієї статті випадках. Зокрема, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Але у кожному випадку поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної ч.1 та ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» (ч.3 ст.35 вказаного Закону).
Згідно ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, обов`язок доводити правомірність рішення у цій справі покладається на суб`єкт владних повноважень, яким є Управління патрульної поліції в Рівненській області.
Відповідачем - Управлінням патрульної поліції в Рівненській області - не надано суду відзиву на адміністративний позов з обґрунтуванням заперечень щодо заявлених вимог, а відтак, суд позбавлений можливості перевірити чи було проінформовано позивача про підставу зупинки транспортного засобу, тобто, чи дотримано поліцейським процедуру виявлення факту порушення позивачем Правил дорожнього руху.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою ст.283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Оскаржувана постанова не містить доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, а тому підлягає скасуванню.
В свою чергу, суд не приймає до уваги твердження позивача про відсутність у працівників поліції права виносити постанову без складання відповідного протоколу, якщо адміністративне правопорушення не було зафіксоване в автоматичному режимі.
Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У вказаних випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі на місці вчинення правопорушення.
Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (у т.ч. ч.1 ст.126 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. При розгляді справ про адміністративні правопорушення працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у справах про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, оскільки належним відповідачем у таких справах є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції.
Відтак, в позові до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хомича С.В. необхідно відмовити з підстави подання його не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
На підставі наведеного та керуючись ст.9, 90, 244- 246, 255, 286, 295 КАС України, суд
Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хомича Святослава Васильовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити частково.
Скасувати постанову серії ДПО18 №748060 від 13 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти №2 Управління патрульної поліції в Рівненській області Хомичем Святославом Васильовичем, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.
В задоволенні позову до інспектора роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хомича Святослава Васильовича відмовити.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого адміністративного апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м.Рівне, вул.С.Бандери, 14а; ;

відповідач інспектор роти №2 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Хомич Святослав Васильович, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.С.Бандери, 14а.

Повне рішення суду складено 2 березня 2020 року.

Суддя :