Справа № 160/1421/20
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

05 березня 2020 року Справа № 160/1421/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Жукової Є.О.,
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2020 р. було відкрито провадження у справі №160/1421/20, та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного ровадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним
ОСОБА_1 24.03.2000 р. була встановлена III группа інвалідності з дитинства.
01 вересня 2016 року Позивач перейшов з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до довідки Дніпропетровської області МСЕК №4 (серія 12 ААА №994442) від 04.02.2019 позивачеві безстроково встановлено III групу інвалідності та причину інвалідності «з дитинства по зору, Трудове каліцтво».
Реалізуючи своє право на належне пенсійне забезпечення позивач 06.09.2019 року звернувся до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду його перебування на інвалідності.
Відповідачем було відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду його перебування на інвалідності оскільки Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено зарахування до страхового стажу періоду перебування на інвалідності з дитинства.
На підставі зазначеного вище, та з урахуванням відповідних норм чинного законодавства, що регулюють правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України, позивач вважає протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та такими, що порушують його законні права.
ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 06.09.2019 р. про зарахування до страхового стажу періоду перебування на інвалідності.
Листом №6677/М-09 від 23.09.2019 р. ОСОБА_1 було повідомлено, що, оскільки він отримував пенсію по інвалідності з дитинства, а не у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, для зарахування до страхового стажу періоду з 01 серпня 2013 року по серпень 2016 року відсутні законні підстави.
При цьому, зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління з 23.03.2000 та до 01.09.2016 отримував пенсію по інвалідності (ст. інв. до 16р.) на підставі витягу із акту огляду у МСЕК до довідки сер. МСЕ-ДНА-01 №202465 від 10.05.2000 (причина інвалідності- з дитинства).
Після призначення пенсії по інвалідності (ст. інв. до 16р.), ОСОБА_1 продовжував працювати на шахті "Тернівська" ВАТ ДХТ "Павлоградвугілля" на поверхні. На підставі особистих заяв від 10.06.2001, від 14.07.2006, від 14.07.2008, від 02.08.2013, ОСОБА_1 було проведено декілька перерахунків пенсії, відповідно до ст.42 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі Закон №1058) як працюючому пенсіонеру.
Відповідно до інструкції про встановлення групи інвалідності, затвердженою Міністерством охорони здоров`я від 05.09.2011 №561, якщо однією з причина інвалідності є інвалідність з дитинства, МСЕК у висновку про огляд інваліда вказує дві причини інвалідності.
В матеріалах пенсійної справи наявні виписки із акту огляду у МСЕК до довідки сер. 10 AAA №064936 від 30.01.2012 (причина інвалідності - з дитинства по зору, трудове каліцтво), із акту огляду у МСЕК до довідки сер. 10 ААБ №616518 від 31.01.2013 (причина інвалідності - з дитинства по зору, трудове каліцтво), із акту огляду у МСЕК до довідки сер.Ю ААГ №009836 від 05.01.2015 (причина інвалідності - з дитинства по зору, трудове каліцтво).
У вищезазначених довідках МСЕК зазначено дві причини інвалідності "інвалід з дитинства по зору" та "трудове каліцтво", отже особа має право вибору, за якою саме причиною інвалідності йому проводити розрахунок пенсії.
Відповідно до вимог п.7 Порядку подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення", до заяви про призначення пенсії за інвалідності додається акт
про нещасний випадок на виробництві (форма Н-1, Н-4).
Під час перебування на пенсії по інвалідності (з дитинства) Позивач не звертався до Головного управління з заявою про переведення його з пенсії по інвалідності з дитинства на пенсію по інвалідності в наслідок трудового каліцтва та не надавав акт про нещасний випадок на виробництві.
Натомість, в матеріалах пенсійної справи наявна заява позивача від 02.02.2012 р. про продовження виплати пенсії по інвалідності з дитинства.
Отже, весь час з моменту призначення і до 01.09.2016 ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності з дитинства.
Згідно заяви від 01.09.2016 про призначення пенсії за віком, ОСОБА_1 з 01.09.2016 було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
При цьому, представник відповідача зазначає, що на момент призначення пенсії за віком на пільгових умовах, ОСОБА_1 досяг п`ятдесятирічного віку та мав загальний стаж роботи 33 роки 10 місяців 24 дня, в тому числі пільговий стаж за списком № 1 - 3 років 5 місяців 11 днів.
До пільгового стажу роботи ОСОБА_1 на підставі записів №4-№13 трудової книжки серії НОМЕР_1 зараховано період роботи з 22.09.1986 р. по 03.03.2000 р. на шахті "Тернівська" ВАТ ДХТ "Павлоградвугілля" на посадах: підземного електрослюсаря 4 та 5 розряду з повним робочим днем в шахті, підземного гірничого майстра з повним робочим днем в шахті, підземного механіка з повним робочим днем в шахті, підземного змінного гірничого механіка з повним робочим днем в шахті. З 03.03.2000 Позивач працює на поверхні.
Відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058 до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Оскільки протягом періоду з 23.03.2000 р. по 01.09.2016 р. ОСОБА_1 перебував на пенсії по інвалідності з дитинства, відсутні законні підстави зараховувати період з 01.08.2013 р. по 01.08.2016 р. до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
З урахуванням наведеного, представник відповідача у своєму відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позову.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 263 КАС Українисправу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується відомостями, які містяться в матеріалах справи.
06.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду його перебування на інвалідності.
Головним управлінням Пенсійного фонду України листом від 23.09.2019 р. №6677/М-09 було відмовлено в зарахуванні до страхового стажу періоду перебування ОСОБА_1 на інвалідності оскільки Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено зарахування до страхового стажу періоду перебування на інвалідності з дитинства.
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 , копія якої міститься в матеріалах справи, визначено, що ОСОБА_1 26.04.2013 р. розпорядженням №725-Е від 26.04.2013 переведено механіком на дільницю технологічного комплексу поверхні №2, де станом на 19.06.2019 року продовжує працювати.
Відповідно до акту №45 про нещасний випадок який стався 13.06.1999 о 10 год. 10 хв. з ОСОБА_1 на шахті «Тернівська» «Павлоградвугілля» в якому визначено, що травма, яка сталась на виробництві, підтверджується обставинами викладеними у медичному висновку.
Відповідно до акту №4 про нещасний випадок який стався 02.02.2000 о 05 год. 30 хв. з ОСОБА_1 на шахті «Тернівська» «Павлоградвугілля» в якому визначено, що травма яка сталась на виробництві, підтверджується обставинами викладеними у медичному висновку.
Судом досліджена копія витягу із акту огляду МСЕК №336875 від 05.02.2003 р. де причина інвалідності «трудове каліцтво» та встановлено ІІІ групу з 01.02.2003 р. ОСОБА_1 .
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 159 КАС України та частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно достатті 19 Конституції Україниоргани державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченимиКонституцієюта законами України.
Статтею 46 Конституції Українипередбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Норми матеріального права, в цій справі, суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788 та ч. 1ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Комплексний аналіз норм Закону № 1788-ХІІ та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Підтвердженням (доказом), що позивач, у вищезазначені періоди (які не зараховані позивачу до пільгового стажу) працював повний робочий день на підземних роботах - є записи в його трудовій книжці.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо періоду перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону №1058 час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Відповідні положення містять і Закон України «Про пенсійне забезпечення», і Закон України «Про охорону праці».
Так, згідно частиною 5 статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
Отже, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В якості підстави для відмови у зарахуванні до стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду перебування позивача на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві відповідачем у листах та у відзиві зазначено що Закон №1058 не передбачено зарахування до страхового стажу періоду перебування на інвалідності з дитинства.
Суд критично оцінює такі доводи відповідача, в тому числі з урахуванням тієї обставини, що факт перебування позивача на інвалідності (ІІІ група) у зв`язку з трудовим каліцтвом підтверджується витягом із акту огляду МСЕК №336875 від 05.02.2003 р. де причина інвалідності «трудове каліцтво» та встановлено ІІІ групу з 01.02.2003 р. ОСОБА_1 .
Таким чином, доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду перебування на інвалідності, не відповідають вимогам Закону. Позивач отримав трудове каліцтво, тому в силу вищезазначених норм Закону, період перебування на інвалідності має бути врахований до стажу для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Відповідно до ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до квитанції № 8 від 04.02.2020 р. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збіру розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.),який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 242-244, 246, 250, 254, 255, 258, 260, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу роботи із шкідливими умовами період роботи з 01.08.2013 р. по 01.08.2016 р. який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах протиправною.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботи зі шкідливими умовами роботи період з 01.08.2013 р. по 01.08.2016 р. який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 з 06.09.2019 р. перерахунок та виплату пенсії на пільгових умовах з урахуванням роботи із шкідливими умовами періоду роботи з 01.08.2013 р. по 01.08.2016 р. який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання даної позовної заяви у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.),
Рішення суду набирає законної сили відповідно дост.255 Кодексу адміністративного судочинства Українита може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова