Справа № 462/128/20
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/128/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі :

головуючого-судді Ліуша А.І.

з участю секретаря Аврамишиної Д.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, Інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Мудрик Вадима Владиславовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови, покликаючись на те, що постановою інспектора поліції від 02 січня 2020 року на нього накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки він здійснив обгін на пішохідному переході та при перевірці документів не пред явив реєстраційний документ та транспортний засіб та посвідчення водія. Вважає, що постанова від 02 січня 2020 року є незаконною, оскільки він не вчиняв правопорушення, також інспектором поліції не проведено розгляд справи, не відібрано від нього пояснень, складено постанову без дослідження обставин справи, не надано йому можливості скористатись правами. Просить позов задовольнити, постанову скасувати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.205 КАС України, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 №557587 від 02 січня 2020 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy» здійснив обгін на пішохідному переході та при перевірці документів не пред явив реєстраційний документ та транспортний засіб та посвідчення водія, чим порушив п. 14.6 та п. 2.4 ПДР України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точності відповідно з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте судом встановлено, що виходячи із положень вказаних статей, суб`єктом оскарження, при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема щодо повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування обставин справи, інспектор поліції не провів розгляд справи про адміністративне правопорушення, не дослідив доказів та обставин, на які покликався позивач.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року Пленум Верховного Суду України звертає увагу судів на неприпустимість під час розгляду справ про адміністративні правопорушення ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 «кожен має право на правову допомогу» треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

А також у відповідності до ч. 1 ст. 268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 7, п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поважати і не порушувати прав і свобод людини. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Однак, інспектор поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не роз`яснив позивачу ОСОБА_1 його права, не надав йому можливість скористатись такими, зокрема, не відібрав пояснень у нього, хоча позивач наполягав на дачі ним пояснень та дослідженні усіх обставин справи, не надав можливість скористатись правом на правову допомогу та залучити до розгляду справи про адміністративне правопорушення адвоката, чим, на переконання суду, взагалі позбавив позивача права на розгляд справи та права на правову допомогу, а відтак, на переконання суду постанову у справі про адміністративне правопорушення ДП018 №557587 від 02 січня 2020 року складено з грубим порушенням прав позивача, що є неприпустимим, така постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Також, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не надано суду жодних пояснень, заперечень доказів та пояснень позивача, належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, щодо порушення ним п. 14.6 та п. 2.4 ПДР України, а відтак з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 5-10, 241-243, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Постанову серії ДП018 №557587 від 02 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення та визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення визнання ОСОБА_1 винним за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш