Справа № 280/5954/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 лютого 2020 року Справа № 280/5954/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянув у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №/830 від 30 вересня 2019.

Ухвалою судді від 09.12.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач не погоджується із спірним рішенням, яким нараховано штраф та пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску та який складається згідно розрахунку з наступного: штраф у розмірі 126,80 грн. та пеня у розмірі 36,77 за період 22.07.2014 -19.08.2014; штраф у розмірі 253,59 грн. та пеня у розмірі 10,14 грн. за період 21.01.2015-28.01.2015; штраф у розмірі 264,69 грн. та пеня у розмірі 1,32 грн. за період 20.10.2015 20.10.2015; штраф у розмірі 1110,68 грн. та пеня у розмірі 248 грн. за період 20.04.2018 04.01.2019. Стверджує, що сума штрафної санкції за період з 22.07.2014 по 20.10.2015 у загальній сумі 693,31 грн. перерахована позивачем. Вказує, що в іншій частині штраф у розмірі 1110,68 грн. та пеня у розмірі 248 грн. за період 20.04.2018 04.01.2019 застосовані відповідачем на підставі Вимоги ГУ ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф23759-49 від 14.06.2019 у сумі 6471,54 грн, яка була оскаржена позивачем у судовому порядку. Так рішенням Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/4180/19 задоволено вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправною та скасовано вимогу № Ф23759-49 від 14.06.2019. За таких обставин просить позовні вимоги задовольнити, спірне рішення скасувати.

Представник відповідача проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№219 від 03.01.2020 року). Вказує, що в інтегрованій картці платника податків фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 проведені нарахування відповідно вимог чинною законодавства (як фізичній особі - підприємцю на загальній системі оподаткування та як особі, що провадить незалежну професійну діяльність - адвокат). Вважає, що спірне рішення винесено відповідно до норм діючого законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

ГУ ДПС у Запорізькій області 30 вересня 2019 року винесено рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №/830, яким застосовано до позивача штраф у розмірі 126,80 грн. за період з 22.07.2014 до 19.08.2014; штраф у розмірі 1628,96 грн. за період з 21.01.2015 до 04.01.2019 та нараховано пеню у розмірі 296,23 грн (а.с. 16).

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Розглядаючи справу, дослідивши доводи позивача та вивчивши відзив відповідача, суд зазначає про таке.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України від 08 липня 2010 року N 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 Закону N 2464-VI).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону N 2464-VI).

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону N 2464-VI).

Згідно з пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону N 2464-VI платниками єдиного внеску є:

фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування;

особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Законодавець розмежовує платників єдиного внеску на фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що Закон N 2464-VI не визначає такого платника єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. Фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску.

Позивач є платником єдиного внеску - фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, тобто є платником єдиного внеску в розумінні пункту 4 частини першої статті 4 Закону N 2464-VI.

Як свідчать матеріали справи за несвоєчасну сплату єдиного внеску за ІІ, IV кв. 2014 року, ІІІ кв. 2015 року, І-ІІІ кв. 2018 року до позивача було застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску рішенням від 14.06.2019 №/830.

Позивачем було оскаржено в адміністративному порядку вказане рішення. Рішенням ДФС України від 21.08.2019 №40310/6/99-99-11-05-02-25 вирішено скасувати рішення від 14.06.2019 №/830 та вважати відкликаним з дня прийняття даного рішення, скаргу ФОП ОСОБА_1 від 18.07.2019 №б/н задоволено частково, зобов`язано ГУ ДФС у Запорізькій області винести та направити нове рішення.

В подальшому ГУ ДПС у Запорізькій області було прийнято нове рішення про застосування штрафних санкцій від 30.09.2019 №/830, яке оскаржується в даній справі.

Згідно розрахунку штрафної санкції, який міститься на зворотньому боці оскаржуваного рішення, контролюючим органом нараховано наступні санкції:

-штраф у розмірі 126,80 грн. та пеня у розмірі 36,77 за період 22.07.2014 -19.08.2014;

-штраф у розмірі 253,59 грн. та пеня у розмірі 10,14 грн. за період 21.01.2015-28.01.2015;

-штраф у розмірі 264,69 грн. та пеня у розмірі 1,32 грн. за період 20.10.2015 20.10.2015;

-штраф у розмірі 1110,68 грн. та пеня у розмірі 248 грн. за період 20.04.2018 04.01.2019.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачем штрафні санкції та пеня за період з 22.07.2014 по 20.10.2015 позивачем сплачено у загальній сумі 693,31 грн. (а.с. 19).

Щодо застосованого штрафу у розмірі 1110,68 грн. та пені у розмірі 248 грн. за період 20.04.2018 по 04.01.2019 слід зазначити наступне.

Як встановлено з матеріалів справи ГУ ДФС у Запорізькій області було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23759-49 від 14.06.2019 на суму 6471,54 грн.

В подальшому на суму боргу (недоїмки ) за вказаною вище вимогою ГУ ДПС України нараховано штрафні санкції в сумі 1358,68 грн.

Таким чином фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 1110,68 грн. та пені у розмірі 248 грн. за період з 20.04.2018 по 04.01.2019 всього у сумі 1358,68 грн. пов`язані з виникненням суми боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на суму 6471,54 грн. за період з 09.02.2018 по ІІІ кв. 2018 року включно.

Пунктом 2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 7 травня 2015 року за №508/26953 (далі - Інструкція №449) передбачено, що у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Пунктом 1 розділу VII Інструкції №449 передбачено, що за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Згідно абзацу 5,6 частини 4 статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464 у разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Відповідно до абзацу третього частини 14 статті 25 Закону № 2464 оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Виходячи зі змісту пункту 9 розділу VII Інструкції №449 оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення вищим органом доходів і зборів або судом рішення у справі.

Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату боргу (недоїмки), якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми боргу (недоїмки).

З матеріалів справи встановлено, що позивачем було оскаржено в судовому порядку вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23759-49 від 14.06.2019 на суму 6471,54 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.10.2019 по справі №280/4180/19, яке набрало законної сили 02.01.2020, задоволено вимоги ОСОБА_1 , визнано протиправною та скасовано Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-23759-49 від 14.06.2019 на суму 6471,54 грн.

Вказаним рішенням встановлено, що позивач як фізична особа-підприємець із 1998 року по 21 грудня 2018 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець та перебував на обліку контролюючого органу як платник єдиного внеску, що підтверджується відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 24 жовтня 2019 року. Позивач після отримання свідоцтва 10 січня 2011 року №845, про право на зайняття адвокатською діяльністю, заяву за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу не подавав. Натомість 09 лютого 2018 року відповідач самостійно встановив позивачу як фізичній особі-підприємцю ознаку незалежної професійної діяльності, що не узгоджується з нормами Порядку № 1162, якими визначена процедура взяття на облік платників єдиного внеску. Враховуючи те, що позивач не перебував на час виникнення спірних правовідносин на обліку платника єдиного внеску як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та відповідно не подавав звітність як такий платник, суд дійшов висновку про безпідставне встановлення відповідачем позивачу як платнику єдиного внеску фізичній особі-підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності та нарахування на цій підставі єдиного внеску.

Згідно п.6 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом у день набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статі 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно часини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваного рішення. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №/830 від 30 вересня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят всім гривень 40 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.В.Стрельнікова