Справа № 200/1120/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р. Справа№200/1120/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про бездіяльність Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, -

встановив:

28 січня 2020 року ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місце знаходження: вул. Центрального, буд. 13, м. Мирноград, Донецька область, 85523, ) про:

- визнання бездіяльності відповідача, Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо необчислення пільгового стажу роботи:

з 26 червня 1980 року по 16 лютого 1981 року на посаді бурового майстра підземного;

з 01 лютого 1982 року по 1 лютого 1983 року на посаді машиніста бурового станку підземного, бурового майстра підземного;

з 1 вересня 1987 року по 06 квітня 2000 року на посаді бурового майстра підземного, в Димитровській геологорозвідувальній експедиції з повним робочим днем в шахті за Списком № 1 згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

- зобов`язання Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області обчислити пільговий стаж роботи:

з 26 червня 1980 року по 16 лютого 1981 року на посаді бурового майстра підземного;

з 01 лютого 1982 року по 1 лютого 1983 року на посаді машиніста бурового станку підземного, бурового майстра підземного;

з 1 вересня 1987 року по 06 квітня 2000 року на посаді бурового майстра підземного, в Димитровській геологорозвідувальній експедиції з повним робочим днем в шахті за Списком № 1 згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язання Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 січня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач наголошує, що при зарахуванні до пільгового стажу роботи за Списком № 1 відповідач безпідставно не застосував норми Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», причину незастосування вказаного Закону відповідачем не зазначено.Спірний період роботи зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 за фактично відпрацьований час під землею згідно довідок.

Позивач вважає такі дії незаконними, оскільки вони порушують його конституційні права. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В установлений судом строк відповідачем через Відділ документообігу та архівної роботи суду надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що позивач звернувся до управління з письмовою заявою про обчислення стажу роботи за Списком № 1. В той же час із заявою встановленого зразка позивач до управління не звертався. Жодного рішення про відмову в перерахунку пенсії не приймалось, позивачу надано відповідь згідно Закону України «Про звернення громадян».

Також відповідач зазначає, що відсутні законні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки позивач працював у геологорозвідувальній експедиції та не займався безпосереднім видобуванням корисних копалин.

Відповідач вважає, що не порушив прав позивача, діяв в межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та Законами України. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За правилами пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Красноармійським МВ УМВС України в Донецькій області 30 липня 1996 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011, згідно статті 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Позивач перебуває на обліку в Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

16 грудня 2019 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою та просив зарахувати періоди роботи з 26 червня 1980 року по 16 лютого 1981 року, з 01 лютого 1982 року по 1 лютого 1983 року, з 1 вересня 1987 року по 06 квітня 2000 року в Димитровській геологорозвідувальній експедиції з повним робочим днем в шахті до пільгового стажу та здійснити відповідний перерахунок пенсії.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, позивачем при зверненні до пенсійного органу була надана довідка Димитровської геологорозвідувальної експедиції № 243 від 09 жовтня 1998 року, в якій зазначено, що стаж роботи позивача віднесений до Списку № 1 розділу І «Гірничі роботи», розділу І «Підземні роботи».

03 січня 2020 року позивачу надано відповідь листом № 256/02/25, в якому зазначено, що періоди роботи з 29 червня 1980 року по 16 лютого 1981 року та з 16 лютого 1982 року по 09 жовтня 1998 року зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Пільговий стаж роботи склав 11 років 06 місяців 07 днів.

Зі змісту зазначеного листа вбачається, що пенсія призначена та виплачується згідно з діючим в Україні пенсійним законодавством. Зазначена відповідь надана в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Не погоджуючись з такими діями відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Так, за результатом розгляду справи судом встановлено, що рішення про відмову в перерахунку пенсії не приймалось, позивачу надано відповідь згідно положень Закону України «Про звернення громадян».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2014 № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно з статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія вказаного Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 8 вказаного Закону мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Судом встановлено, що згідно записів № 20, 21, 25, 26, 27, 29, 30, 31 трудової книжки серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_1 , позивач у період з 26 червня 1980 року по 16 лютого 1981 року працював на посаді бурового майстра підземного в Новоекономічному ГРП на Павлоградській ділянці з повним робочим днем у шахті;з 01 лютого 1982 року по 1 лютого 1983 року працював на посаді машиніста бурового станку підземного, бурового майстра підземного в Новоекономічному ГРП на Павлоградській ділянціз повним робочим днем у шахті;з 1 вересня 1987 року по 06 квітня 2000 року працював на посаді бурового майстра підземного в Новоекономічному ГРП з повним робочим днем у шахті.

Суд зазначає що положеннями статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначене узгоджується з положеннями статті 48 Кодексу законів про працю України

В той же час, відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (Далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Враховуючи вище зазначене, позивач, працював на підземних роботах з повним робочим днем, про що свідчать записи трудової книжки № 20, 21, 25, 26, 27, 29, 30, 31.

При цьому, суд враховує, що відповідно до пункту 1.1а розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, його дія поширюється на всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах.

Щодо форми звернення позивача з вимогою про перерахунок пенсії.

Законом України від 09 липня 2006 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно статті 5 Закону № 1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Частиною 1 статті 44 Закон № 1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Згідно з абзацу 4 пункту 1.5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), заява на запит пенсійної справи за новим місцем проживання подається пенсіонером особисто до органу, що призначає пенсію, за новим місцем проживання (реєстрації).

Згідно з пунктом 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.3. Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно пункту 4.10 Порядку 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2. цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до наявних в матеріалах справи документів, позивач звернувся до відповідача в грудні 2019 року із заявою довільної форми про перерахунок пенсії. Наведена заява не відповідає формі, встановленій в Додатку № 3 Порядку 22-1.

Не зважаючи на те, що заява від 16 грудня 2019 року надана у вільній формі, зазначена заява містить чіткі вимоги, спрямовані до органу пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії, жодних посилань на звернення в порядку Закону України Про звернення громадян заява не містить.

В той же час, відповідач прийняв до розгляду заяву про перерахунок пенсії та документи, за результатом розгляду якої надано відповідь в порядку Закону України «Про звернення громадян. При цьому, відповідачем не вказано підстави відмови для проведення перерахунку пенсії позивачу згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», не розраховано та не обґрунтовано пільговий стаж, якому надавалась оцінка управлінням.

Покликання відповідача на необхідність дотримання Порядку № 22-1 не приймається судом до уваги, адже, по-перше, наданою відповіддю суб`єктом владних повноважень не наданого відповідного роз`яснення, по-друге, як встановлено судом вище, зі змісту розглядаємої заяви вбачається та зрозуміло вимогу заявника.

Судом встановлено, що рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку позивачу пенсії відповідач не приймав.

Оскільки отримавши заяву від 16 грудня 2019 року про перерахунок пенсії, зі змісту якої чітко вбачалася ініційована такою заявою вимога позивача, суд дійшов висновку, що керуючись положеннями Порядку № 22-1 відповідач зобов`язаний був прийняти розпорядження про перерахунок пенсії або про відмову у перерахунку пенсії, однак з матеріалів справи вбачається, що відповідачем такого рішення не прийнято.

Згідно з частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За правилами частин 1, 5 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а в разі якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів. Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 245 КАС України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з пункту 7 частини 2 статті 245 КАС України.

При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне визнати протиправним дії відповідача при розгляді заяви позивача про перерахунок пенсії та зобов`язати Покровське об`єднанеуправління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції № 19 від 23січня 2020 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місце знаходження: вул. Центрального, буд. 13, м. Мирноград, Донецька область, 85523, ) про бездіяльність Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії на пільгових умовах згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» по суті, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 03 березня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна