Справа № 580/787/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 березня 2020 року справа № 580/787/20

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/787/20

за позовом ОСОБА_1

до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Київ)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк»

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення арешту на рахунки у ВП № 50869380, прийнято ухвалу.

04.03.2020 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк», просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 26.09.2019 у виконавчому провадженні № 50869380, що перебуває у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» боргу у сумі 918 355,31 грн у частині накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме: рахунок ІВАN UA 30226298, відкритий в ПАТ АБ «Укргазбанк» та рахунок UA 1156538, відкритий в ПАТ АБ «Ощадбанк»;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу примусового виконання рішень управління забезпечення виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон № 1404) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

До відповідного адміністративного суду у порядку передбаченому законом можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів (частина 2 статті 74 Закону № 1404).

Відповідно до частини 3 статті 74 Закону № 1404 рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Суд зазначає, що позивачем оскаржено постанову про арешт коштів боржника від 26.09.2019 у виконавчому провадженні № 50869380, що відкрито на підставі виконавчого листа виданого 12.04.2016 № 2/707/230/16 Черкаським районним судом Черкаської області.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 370/1034/15-ц, (ЄДРСРУ 81139248) зазначено, що оскарження постанови Державного виконавця про стягнення виконавчого збору віднесено до юрисдикції адміністративних судів. З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Суд зазначає, що постанова про арешт коштів боржника не є рішенням виконавця, оскарження якого віднесено до юрисдикції адміністративних судів незалежно від того, судом якої юрисдикції, воно видане.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц (ЄДРСР 73001394) зробила висновок про необхідність оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд зазначає, що до матеріалів позовної заяви не надано доказів, що би свідчили про поширення юрисдикції адміністративного суду на даний спір, зокрема доказів прийняття постанови про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні.

Позивач звернувся до суду про оскарження постанови про арешт коштів боржника від 26.09.2019 лише 04.03.2020, тобто з пропуском десятиденного строку, встановленого пунктом 1 частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення прав, свобод чи інтересів), проте до матеріалів позовної заяви не надано заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до відповідного суду.

Твердження позивача про ту обставину, що ним використано досудовий порядок урегулювання спору не відповідає дійсності, позаяк відповідно до частини 3 статті 74 Закону № 1404 боржник не може оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до частини 1, 2 у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, статтею 161 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м.Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача публічне акціонерне товариство КБ «Приватбанк» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення арешту на рахунки у ВП № 50869380 залишити без руху.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання:

- доказів, що б свідчили про поширення юрисдикції адміністративного суду на даний спір, зокрема доказів прийняття постанови про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні;

- обґрунтованої заяви про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви десять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова