Справа № 335/842/20
Суддя: Гашук К. В.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/842/20 2-а/335/75/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ткача Дениса Миколайовича до Інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Худолія Миколи Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткач Д.М. звернувся до суду з позовом до Інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції Худолія М.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначено, що 22.01.2020 відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 1020 грн. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника відділу експлуатації по службі доріг в Запорізькій області на 556 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь Новоазовськ допустив перевищення граничної глибини окремих осідань та вибоїн, а також відсутність дорожніх знаків 5.16, 5.5.21, 1.19, 4.2, 1.4.1, 1.4.2, 5.39, 3.21, відповідно до акту обстеження від 01.02.2019, чим порушив п.п. 3.1.2, п. 4.1.1 ДСТУ 3587-97.

Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню на підставі ст. 247 КУпАП.

Вказує, що обов`язок з дотримання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху було покладено на посадових осіб Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» відповідно до умов договору № 601Д-19 від 18.03.2019, а Служба автомобільних доріг в Запорізькій області є розпорядником коштів і не має будь-яких технічних засобів для утримання доріг. Крім того, позивач не є посадовою особою до службових повноважень якого входить забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БР № 519220 від 22.01.2020 у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , винесену Інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Худолієм М.В.

Ухвалою судді від 03.02.2020 року прийнято до розгляду адміністративний позов, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 17.02.2020 року о 14-15 год. В подальшому справу було відкладено на 02.03.2020 о 15-30 у зв`язку із неявкою сторін.

В судовому засіданні представник позивача-адвокат Ткач Д.О. позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомлений двічі не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, а також відзиву на позов суду не надав. З урахуванням вимог ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 22.01.2020 інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Худолієм М.В. винесено постанову серії БР № 519220, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1020,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 02.12.2019 перебуваючи на посаді начальника відділу експлуатації по службі доріг в Запорізькій області на 556 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь Новоазовськ допустив перевищення граничної глибини окремих осідань та вибоїн, а також відсутність дорожніх знаків 5.16, 5.5.21, 1.19, 4.2, 1.4.1, 1.4.2, 5.39, 3.21, відповідно до акту обстеження від 01.02.2019, чим порушив п.п. 3.1.2, п. 4.1.1 ДСТУ 3587-97, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Частиною 1 ст. 140 КУпАП передбачено, відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Як зазначав у позові ОСОБА_1 не є посадовою особою до службових обов`язків якої входить забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших споруд.

Обов`язок з дотримання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху було покладено на посадових осіб Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» відповідно до умов договору № 601Д-19 від 18.03.2019, а Служба автомобільних доріг в Запорізькій області є розпорядником коштів та взагалі не має будь-яких технічних засобів для утримання доріг.

Таким чином, позивач заперечує той факт, що до його повноважень входить утримання автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або прийняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Разом із тим, відповідачем вказані твердження позивача не спростовані, відповідач у судове засідання двічі не з`являвся, не надав жодних доказів правомірності прийнятої постанови, а також не надав відзиву на позовну заяву і не зазначив будь-яких поважних причин неможливості його подання, що розцінюється судом як визнання позову відповідачем в порядку ч. 4 ст. 159 КАС України.

Відповідно до ст. 14 КУаАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

У суду відсутні будь-які докази, що до службових обов`язків ОСОБА_1 входять забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або прийняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, а також того, що служба автомобільних доріг в Запорізькій області, посадовою особою якої є позивач, була відповідальною за утримання та ремонт автодороги М-14 Одеса-Мелітополь Новоазовськ.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого ним рішення, зокрема не довів, що ОСОБА_1 , як посадова особа 02.12.2019 перебуваючи на посаді начальника відділу експлуатації по службі доріг в Запорізькій області на 556 км автодороги М-14 Одеса-Мелітополь Новоазовськ допустив перевищення граничної глибини окремих осідань та вибоїн, а також відсутність дорожніх знаків 5.16, 5.5.21, 1.19, 4.2, 1.4.1, 1.4.2, 5.39, 3.21, відповідно до акту обстеження від 01.02.2019, чим порушив п.п. 3.1.2, п. 4.1.1 ДСТУ 3587-97, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова відповідача підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140КУпАП, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в цій частині.

Щодо вимоги позивача про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, то вона задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, КАС України, встановлено вичерпний перелік рішень суду, які він уповноважений постановити за результатами розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, що унеможливлює задоволення позову в частині визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 519220 від 22.01.2020, винесеної Інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Худолієм М.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправною, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 7379, 134, 159, 205, 211, 217, 227228, 241246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БР № 519220 від 22.01.2020, прийняту Інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції Худолієм М.В, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення у адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 (тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Гашук