Справа № 344/559/20
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"05" березня 2020 р. справа № 344/559/20
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Реус Юрій Анатолійович, до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не винесення постанови про закриття виконавчого провадження №60301481, зобов`язання винести постанову про закриття виконавчого провадження, зняти накладені арешти на майно та кошти боржника, виключити відомості з реєстру боржників, скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання рішення, в тому числі скасувати постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 51 878,52 гривень, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Реус Юрій Анатолійович (надалі по тексту також - представник позивача), 13.01.2020 звернувся в Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) (надалі по тексту також - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо не винесення постанови про закриття виконавчого провадження №60301481, зобов`язання винести постанову про закриття виконавчого провадження, зняти накладені арешти на майно та кошти боржника, виключити відомості з реєстру боржників, скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання рішення, в тому числі скасувати постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 51 878,52 гривень (а.с.1-4).
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення приписів пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" не взято до уваги рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20.11.2019 у справі №725/5567/19, яке за наслідками апеляційного оскарження набрало законної сили 24.12.2019, у зв`язку з чим протиправно не закінчено виконавче провадження №60301481 шляхом винесення відповідної постанови. На переконання позивача, відповідач також зобов`язаний зняти накладені арешти на майно та кошти ОСОБА_1 , виключити відомості з реєстру боржників, та скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання рішення. В тому числі, як відмітив позивач, підлягає скасуванню постанова про стягнення із позивача виконавчого збору в сумі 51 878,52 гривень, відповідно до частини 7 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", відомості щодо стягнення якого занесені в оскаржувану постанову.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.01.2020 на підставі статей 20, 29 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) вирішено передати справу №344/559/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Реус Юрій Анатолійович, до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), на розгляд в Івано-Франківський окружний адміністративний суд, так як справа належить до його підсудності (а.с.25-26).
Вказана адміністративна справа надійшла до Івано-Франківського окружного адміністративного суду 13.02.2020 (а.с.33).
За наслідками виконання позивачем ухвали про залишення позовної заяви без руху від 17.02.2020 (а.с.34-37), Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 24.02.2020 відкрито провадження у адміністративній справі за правилами статті 287 КАС України та призначено судовий розгляд на 05.03.2020 о 10:00 год. (а.с.63-65).
На виконання ухвали суду від 24.02.2020, відповідачем подано в суд, через канцелярію, засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №60301481 (а.с.73-102).
При цьому, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов.
У відповідності до частини 4 статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Позивач і представник позивача в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача направив 02.03.2020 на електронну адресу суду заяву від 28.02.2020, в якій просив розгляд справи проводити без його участі та без участі позивача, у зв`язку із перебуванням їх за межами території України. Одночасно просив розгляд справи проводити у порядку письмового провадження, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.103-104).
Представник відповідача в судове засідання теж не з`явився, хоча про дату, час і місце, судового розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином (а.с.68, 69-70). Причина неявки суду невідома.
Статтею 268 КАС України визначено особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ.
Так, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Водночас, згідно з частиною 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина 4 статті 229 КАС України).
Згідно із довідкою секретаря судового засідання Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020, викликані учасники даної адміністративної справи в судове засідання не з`явилися, у зв`язку із чим, звукозапис технічними засобами не здійснювався.
Таким чином, наявні всі процесуальні підстави розглянути адміністративну справу №344/559/20 в письмовому провадженні без здійснення звукозапису технічними засобами. Потреби заслухати свідка чи експерта немає.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши зміст адміністративного позову, дослідивши і оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.
Встановлено, що на виконанні в Івано-Франківському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) перебувало виконавче провадження №60301481 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Чернівецької митниці Державної фіскальної служби штраф у розмірі 518 785,23 гривень (а.с.20, 91).
В межах виконавчого провадження №60301481 державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) також винесені наступні процесуальні документи:
- постанова від 15.10.2019 про накладення арешту на майно боржника (а.с.83-84);
- постанова від 15.10.2019 про арешт коштів боржника (а.с.86-87);
- постанова від 15.10.2019 про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 51 878,52 гривень (а.с.91-92, 111).
За наслідками апеляційного оскарження, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019 у тій же справі, апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби залишено без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 20.11.2019 - без змін (а.с.12-18).
Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці ухвалене у справі №725/5567/19 набрало законної сили 24.12.2019.

Вказані обставини відповідають відомостям, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/85853051 та http://reyestr.court.gov.ua/Review/86591013.

Таким чином, за аргументами позивача з 24.12.2019 виникли безумовні підстави для закінчення виконавчого провадження, які передбачені пунктом 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 за №1404-VІІІ (надалі по тексту також Закон №1404-VІІІ).

У зв`язку із вказаним позивач 09.01.2020 звернувся до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження, долучивши коментовані рішення першої та апеляційної інстанцій (а.с.19, 56-58).

Невчинення зі сторони відповідача передбачених законом дій і неприйняття відповідних рішень спрямованих на закінчення спірного виконавчого провадження у зв`язку із скасування рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого виданий виконавчий документ, стало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

Згідно частини 1 статті 1 Закону №1404-VІІІ під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (надалі по тексту також - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом положень частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, серед яких зокрема, рішення інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Приписами частини 1 статті 5 вказаного Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (пункт 5 частини 1 статті 39 Закону №1404-VІІІ).

У відповідності до частин 2 і 3 коментованої норми Закону №1404-VІІІ постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 частини першої цієї статті Закону, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Положеннями частини 1 статті 40 Закону №1404-VІІІ визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (частина 2 статті 40 Закону №1404-VІІІ).

За змістом частини 7 статті 27 Закону №1404-VІІІ у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Як з`ясовано судом (а.с.105-106), згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження (https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors), станом на 05.03.2020, постановою державного виконавця Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) від 28.02.2020 закінчено виконавче провадження №60301481 на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" (скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ).

Пунктом 2 вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження №60301481 від 28.02.2020 припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.106).

На виконання статті 59 Закону №1404-VІІІ відповідачем окремо винесено постанову №60301481 від 28.02.2020 про зняття арешту з коштів боржника (а.с.107-108).

Пунктом 2 даної постанови вирішено її копію направити на виконання до органу (установи), якому була надіслана постанова про арешт коштів боржника.

Згідно інформація з Єдиного реєстру боржників (https://erb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) відомості щодо фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) відсутні (а.с.109).

Виходячи із встановлених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувані позивачем порушення, були виправлені відповідачем, після відкриття провадження у даній справі, шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №60301481 від 28.02.2020, та на виконання приписів частини 1 статті 40 Закону №1404-VІІІ скасовані всі інші заходи примусового виконання рішення, а саме: знято арешт з майна та коштів боржника, виключено відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, свідченням чого є наявні в матеріалах справи докази, а також відомості Автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників станом на 05.03.2020.

В частині вимог позивача про скасування постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 51 878,52 гривень у межах закінченого виконавчого провадження №60301481, слід виходити із наступного.

Як відзначалося судом в силу вимог частини 7 статті 27 Закону №1404-VІІІ виконавчий збір у випадку, який досліджується судом, не стягується так як виконавче провадження закінчено у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню.

У суду відсутня будь-яка інформація про виокремлення відповідачем в інше провадження стягнення виконавчого збору в сумі 51 878,52 гривень. Втім, таке виокремлення прямо суперечить частині 3 статті 40 Закону №1404-VІІІ.

Разом з тим, станом на 05.03.2020 Єдиний реєстру боржників (https://erb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) не містить відомостей щодо фізичної особи ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), в тому числі щодо виконавчого збору в сумі 51 878,52 гривень.

Суд констатує, що відповідач за встановлених обставин на час розгляду справи вчинив усі обов`язкові дії, зміст і обсяг яких визначених пунктом 5 частини 1 статті 39, частинами 1 і 2 статті 40 і частиною 7 статті 27 Закону №1404-VІІІ.

Позивач не довів перед судом про існування іншого порушення прав та інтересів ОСОБА_1 в період з 09.01.2020 по 28.02.2020 внаслідок не вчинення відповідачем відповідних процесуальних дій і прийняття рішення про закінчення виконавчого провадження.

Пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд зазначає, що оскаржуване порушення виправлене суб`єктом владних повноважень. Разом з тим суд вважає, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача можливе без визнання бездіяльності відповідача після такого виправлення протиправною.

При розгляді справи також враховується й те, що заяву про закінчення виконавчого провадження позивач скерував відповідачу поштовим зв`язком 09.01.2020, а із позовною заявою про визнання бездіяльності останнього і зобов`язання до вчинення дій, прийняття відповідних рішень, ОСОБА_1 звернувся до суду вже на наступний день 10.01.2020.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі №344/559/20 з підстав, визначених пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена (частина 2 статті 238 КАС України).

Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 840,80 гривень, підтвердженням чого є платіжне доручення №31 від 18.02.2020 (а.с.59).

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За змістом частини 6 статті 143 КАС України у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат.

Суд констатує, що позивач у адміністративному позові від 10.01.2020, заяві про усунення недоліків від 18.02.2020 і заяві від 28.02.2020 не заявляв клопотання про вирішення питання розподілу судових витрат, в тому числі щодо повернення судового збору, відтак в силу вимог пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" суд поки позбавлений процесуальної можливості вирішити питання про повернення ОСОБА_1 сплаченого судового збору в сумі 840,80 гривень.

Враховуючи наведене, керуючись пунктом 8 частини 1 статті 238, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у адміністративній справі №344/559/20 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Реус Юрій Анатолійович, до Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ) про визнання протиправною бездіяльності щодо не винесення постанови про закриття виконавчого провадження №60301481, зобов`язання винести постанову про закриття виконавчого провадження, зняти накладені арешти на майно та кошти боржника, виключити відомості з реєстру боржників, скасувати інші вжиті державним виконавцем заходи щодо виконання рішення, в тому числі скасувати постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 51 878,52 гривень.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 .

Представник позивача (адвокат) Реус Юрій Анатолійович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №5087 від 27.06.2012), вул. Драгоманова, буд.1-Г, кв. 44, м. Київ, 02068).

Відповідач Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Івано-Франківськ), вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76019 (ідентифікаційний код юридичної особи 35021710).

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.