Справа № 240/10031/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду,

зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення)

10 березня 2020 року м. Житомир справа № 240/10031/19

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про стягнення податкової заборгованості,

встановив:

У провадженні Житомирського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області до Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про стягнення податкової заборгованості.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 адміністративний позов Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області задоволено, стягнуто податкову заборгованість в сумі 846970 (вісімсот сорок шість тисяч дев`ятсот сімдесят) грн 19 коп з рахунків Державної установи "Житомирська виправна колонія №4" у банку, що обслуговують такого платника податків.

25.02.2020 відповідачем подано до суду заяву про розстрочення виконання судового рішення від 23.01.2020.

В обґрунтування поданої заяви представник Державної установи "Житомирська виправна колонія №4" зазначив, що внаслідок відсутності вільних коштів для погашення заборгованості відповідно до рішення суду, примусове його виконання державною виконавчою службою призведе до накладення арешту на всі кошти установ (банківські рахунки), що унеможливить цілісне існування установи в цілому та призведе до відсутності повноцінного матеріально-побутового забезпечення засуджених, які тримаються у виправній колонії, відповідно до вимог чинного законодавства, виплати заробітної плати, як засудженим так і працівникам установи, згідно штатного розпису, у зв`язку з чим, просить суд розстрочити виконання рішення суду строком на десять календарних місяців з оплатою боргу щомісячно рівними частинами.

Заяву про відстрочення виконання судового рішення призначено до розгляду на 05.03.2020.

У судовому засіданні представник заявника (відповідача) підтримала вказану заяву, просила задовольнити з підстав викладених у ній.

Представник Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області не заперечував щодо задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення строком на один рік.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 05.03.2020 постановлено подальший розгляд заяви здійснювати у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст.378 КАС України).

Отже, наведена норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій, інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини (як то, зокрема, ненадання (несвоєчасне надання) бюджетних асигнувань або бюджетних зобов`язань заявнику та/або недоведення (несвоєчасне доведення) фінансування видатків до заявника - отримувача бюджетних коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу, а також неперерахування (несвоєчасне перерахування) заявнику з бюджету коштів в обсязі, достатньому для своєчасного виконання ним грошових зобов`язань та/або погашення податкового боргу, у тому числі в рахунок оплати наданих заявником послуг (виконаних робіт, поставлених товарів); загроза виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявника в разі своєчасної та в повному обсязі сплати ним грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі; недостатність майна заявника - фізичної особи для своєчасної та у повному обсязі сплати грошового зобов`язання або погашення податкового боргу в повному обсязі або відсутність у нього такого майна; сезонний характер виробництва та/або реалізації товарів (робіт, послуг) заявником; виконання заявником плану реорганізації власного виробництва та/або зміна його організаційної структури, що призводить (може призвести) до значного спаду виробництва протягом певного періоду).

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №2а-25767/10/0570.

При цьому, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови (п.5 ст.378 КАС України).

Як свідчать, додані Державною установою "Житомирська виправна колонія №4" до заяви документи, фінансовим результатом установи є збиток, поточні зобов`язання за розрахунками за товари, роботи, послуги на початок 2020 року складають 938909 грн, залишок коштів на рахунках 445103 грн, що підтверджується балансом на 01.01.2020.

Тобто вказаних коштів недостатньо для погашення податкової заборгованості.

На переконання суду, вказані обставини ускладнюють виконання судового рішення та є достатніми підставами для розстрочення його виконання.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача та розстрочити виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 строком на один календарний рік до 10.03.2021, з оплатою боргу рівними частинами кожного місяця.

Крім того, слід відмітити, що за рішенням суду податковий борг відповідача становить 846970,19 грн, з яких в лютому 2020 року Державною установою "Житомирська виправна колонія №4" сплачено 29224,77 грн, що підтверджується доданими до заяви платіжними дорученнями: №19 від 05.02.2020, №42 від 05.02.2020 та №43 від 05.02.2020, а тому, з урахуванням сплачених установою коштів, податковий борг становить 817745,42 грн.

Керуючись ст. ст. 248, 378 КАС України, суд,

ухвалив:

Заяву Державної установи "Житомирська виправна колонія (№4)" про розстрочення виконання судового рішення по справі №240/10031/19 - задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.01.2020 по справі №240/10031/19 строком на дванадцять календарних місяців з оплатою боргу в розмірі 817745,42 грн щомісячно рівними частинами, а саме: до 10 квітня 2020 року підлягає сплаті - 68145,45 грн; до 10 травня 2020 року - 68145,45 грн; до 10 червня 2020 року - 68145,45 грн; до 10 липня 2020 року - 68145,45 грн; до 10 серпня 2020 року - 68145,45 грн; до 10 вересня 2020 року -68145,45 грн; до 30 жовтня 2020 року - 68145,45 грн; до 10 листопада 2020 року - 68145,45 грн; до 10 грудня 2020 року - 68145,45 грн, до 10 січня 2021 року - 68145,45 грн; до 10 лютого 2021 року - 68145,45 грн; до 10 березня 2021 року - 68145,45 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфіменко