Справа № 826/26920/15
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

03 березня 2020 року м. Київ № 826/26920/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши заяву Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., здійснюючи розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення спорів адміністративної справи

за позовомОСОБА_1
до 1. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; 2. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" Кадирова В.В.
провизнання протиправною бездіяльності, визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач-1), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича (далі - відповідач-2), в якому з урахуванням поданих уточнень просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача-2 щодо не внесення Позивача до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "Дельта Банк";

- визнати протиправним та нечинним рішення відповідача-2 щодо визнання нікчемним Договору №2630/777/228965 банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та позивачем;

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не внесення Позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "Дельта Банк";

- зобов`язати відповідача-2 включити Позивача до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в АТ "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором №2630/777/228965 строкового банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 р.

- зобов`язати Відповідача-1 включити Позивача до Загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором №2630/777/228965 строкового банківського вкладу (депозиту) від 24.02.2015 р.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.07.2016 у справі №826/26920/15, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017, у позові ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 26.03.2019 у справі №826/26920/15 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі № 826/26920/15 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та нечинним рішення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова Владислава Володимировича щодо визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) №2630/777/228965 від 24 лютого 2015 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та ОСОБА_1 , скасовано, а провадження у справі в цій частині - закрито. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2017 року у справі № 826/26920/15 - скасовано та направлено справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.10.2019 у справі №826/26920/15 позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду м. Києва від 07.02.2020 у справі №826/26920/15 рішення від 17.10.2019 залишено без змін.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про ухвалення додаткового рішення від 02.03.2020 вх.№13-13/808/20.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини другої вказаної статті заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. (частина третя статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами першою та третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до Окружного адміністративного суду м. Києва сплачений судовий збір за п`ять немайнових вимог в розмірі 2756,00 грн. згідно квитанції від 25.01.2016 №14.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.10.2019 позов задоволено частково.

При вирішенні питання про присудження на користь позивача сплаченого судового збору, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 6.8 частини 6 Розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 5 липня 2012 року № 2, оплата витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідації, здійснюється позачергово протягом усієї процедури ліквідації банку в межах кошторису витрат банку, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду, в тому числі витрат на сплату судового збору.

За приписами пунктів 1.4, 1.7 Положення №2 підготовку проекту кошторису здійснює Фонд або уповноважена особа Фонду (у разі делегування відповідних повноважень) на підставі наявного у неплатоспроможного банку фінансування. Кошторис витрат банку, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації або ліквідації банку, затверджується виконавчою дирекцією Фонду.

При цьому у відповідності до приписів пункту 9 частини першої статті 19 Закону №4452-VI до джерел формування коштів Фонду належать, зокрема кошти з Державного бюджету України (у тому числі облігації внутрішньої державної позики).

Уповноважена особа є посадовою особою Фонду, який фінансується, окрім іншого з Державного бюджету України.

Таким чином, на законодавчому рівні встановлено певні особливості фінансування витрат Фонду. Разом з тим, в межах даного спору Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виступає саме у якості суб`єкта владних повноважень, і КАС України при вирішенні питання розподілу судових витрат не передбачає врахування будь-яких особливостей фінансування суб`єктів владних повноважень, у зв`язку з чим сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню саме за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

Отже, враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, часткове задоволення позову, суд вбачає за належне стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 коп.).

судовий збір підлягає поверненню позивачу шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок Фонду га

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 139, 241-252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (м. Київ, вул. Січових стрільців, 17, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1102,40 грн. (одна тисяча сто дві гривні 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя С.К. Каракашьян