Справа № 192/525/19
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Справа № 192/525/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за скаргою ОСОБА_1 до Державної установи Солонянська виправна колонія (21) про оскарження дій та бездіяльності посадових осіб,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Державної установи Солонянська виправна колонія (21) (далі ДУ «Солонянська ВК (21)», відповідач), в якому просить про:
- направлення позивачу для подальшого заповнення відповідного бланку позовної заяви;
- призначення Регіональним центром по наданню безоплатної вторинної правової допомоги адвоката;
- допуск до участі до участі у судовому провадженні представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), на підставі довіреності;
- залучення до участі у справі перекладача;
- зобов`язання відповідача забезпечити позивачу доступ до матеріалів його особової справи (досьє), з можливістю виготовлення копій документів, зі встановленням строків виконання відповідачем.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28.11.2019р. позовну заяву ОСОБА_1 до ДУ «Солонянська ВК (21)» про оскарження дій та бездіяльності посадових осіб виправної установи, направлено для розгляду за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою від 26.12.2019 року скаргу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Відповідачу запропоновано у разі невизнання скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання (вручення) копії цієї ухвали, надати відзив і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду).
З адреси представника скаржника (позивача), зазначеній у скарзі, надійшов конверт-повернення з позначкою про причини повернення: «за закінченням встановленого строку зберігання».
За приписами ч.11 ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Відповідно до ч.10 ст.126 України вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.
24.02.2020 р. від відповідача надійшов супровідний лист № 126 від 13.01.2020 р. про направлення кореспонденції суду позивачу в закритому пакеті вх. № 769 від 09.01.2020 до Миколаївського слідчого ізолятора, а також супровідний лист № 109 від 13.01.2020 р. про направлення довідки відносно ОСОБА_1 та копії ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.02.2019 року про переведення ОСОБА_1 з ДУ «Солонянська ВК (21)» до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» м.Миколаєва.
Проаналізувавши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, здійснивши повний та системний аналіз чинного законодавства, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.131 ч.1 ст.537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань.
Частиною 9 статті 539 КПК України визначено, що розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 131 частини першої статті 537 цього Кодексу, здійснюється в порядку адміністративного судочинства.
Стаття 20 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначає розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів. Відповідно до частини 1 цієї статті визначений перелік категорій спорів, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам. Частина друга цієї статті встановлює, що окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.
Відтак, адміністративна справа що розгляду скарги ОСОБА_1 до ДУ «Солонянська ВК (21)» про оскарження дій та бездіяльності посадових осіб виправної установи підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.
Відповідно до п.17 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 прибув до ДУ «Солонянська ВК (21)» 07.02.2019 року з ПВК 49, с.Новий Стародуб, Кіровоградської області (Петрівська виправна колонія (№49).
Позивач зазначає, що 08.02.2019 р., під час його перебування у відділенні «карантину» ДУ «Солонянська ВК (21)» відносно нього посадовими особами відповідача складені матеріали про дисциплінарне порушення, з якими ОСОБА_1 , на час звернення до суду зі скаргою, не надали можливості ознайомитися.
При цьому, як зазначає позивач, після неодноразових звернень до посадових осіб відповідача щодо забезпечення безоплатною вторинною правовою допомогою, останніми ОСОБА_1 09.02.2019 р. був наданий бланк щодо надання такої допомоги. Заповнений позивачем бланк, переданий того ж дня начальнику відділення «карантину» ДУ «Солонянська ВК (21)».
Скарга позивача стосується також ненадання можливості зустрічей з його представником Митрофановою О.Г. (довіреність від 26.11.2018 р. засвідчена начальником ПВК-49) за необхідністю (за потребою) на умовах конфіденційності без обмеження кількості та тривалості таких зустрічей. А відповідачем надана можливість зустрічей лише на загальних умовах короткочасні зустрічі (менше 2 годин), без конфіденційності, без можливості застосування письмового приладдя (авторучки, блокноту) 19.02.2019 р.
Позивач вважає, що посадові особи відповідача позбавили його права на захист.
Позивач зазначає, що не на всі його звернення відповідачем надані відповіді.
У зв`язку з ненаданням копій матеріалів, пов`язаних з призначеним ОСОБА_1 покаранням, останній вважає рішення, дії та бездіяльність посадових осіб відповідача кримінальним правопорушенням відносно нього.
Надаючи правову оцінку зазначеному вище, суд виходить за наступного.
Згідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ст.244 КАС України під час ухвалення рішення суд, зокрема вирішує:
- чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;
- чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;
- яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин;
- чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.
При розгляді вимог скарги ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.
Однією з вимог позивачем зазначене прохання направити йому для подальшого заповнення відповідного бланку позовної заяви.
Частиною 4 статті 160 КАС України, передбачено, що на прохання позивача службовцем апарату адміністративного суду може бути надана допомога в оформленні позовної заяви.
При цьому, суд враховує, що первинно ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії та бездіяльність відповідача до Солонянського районного суду Дніпропетровської області з посиланням на приписи Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України, Цивільного кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Кримінально-виконавчого кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України.
Відтак, позивачем чітко не визначено за нормами якого процесу просить направити бланк позовної заяви.
Отже, вимога позивача в цій частині не підлягає задоволенню.
Проте, якщо позивач мав бажання належним чином у вигляді позовної заяви оформити свої вимоги за скаргою, яка розглядається в межах даної справи, то суд звертає увагу на втрату актуальності цієї вимоги, оскільки враховуючи обмежене становище позивача в ДУ «Солонянська ВК (21)», в порядку приписів Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, КПК України, КАС України реалізовано право ОСОБА_1 шляхом надання доступу до правосуддя, а саме: судом прийнято скаргу до розгляду по суті та відкрито провадження в адміністративній справі №192/525/19.
Щодо вимоги позивача про постановлення ухвали на призначення Регіональним центром по наданню безоплатної вторинної правової допомоги адвоката для надання ОСОБА_1 кваліфікованої правової допомоги при складанні (заповненні), подачі до суду та підтримання в суді позовних вимог в межах адміністративного провадження, суд виходить з наступного.
Враховуючи положення та приписи Кодексу адміністративного судочинства України означені вимоги не можуть бути вирішені у порядку та у спосіб визначений чинним законодавством безпосередньо окружними адміністративними судами.
Зміст права на безоплатну правову допомогу, порядок реалізації цього права, підстави та порядок надання безоплатної правової допомоги, державні гарантії щодо надання безоплатної правової допомоги визначені Законом України «Про безоплатну правову допомогу» відповідно до Конституції України.
Згідно ст.15 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є:
1) центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги;
2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу.
Отже, вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню.
Щодо вимоги позивача стосовно постановлення ухвали про допуск до участі у судовому провадженні представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), на підставі довіреності від 26.11.2018 р., суд виходить з наступного.
Згідно приписів п.11 Перехідних положень до Конституції України представництво інтересів іншої особи в суді з 01.01.2019р. відповідно до п.3 ч.1 ст.131-1 та ст.132-2 може здійснюватися виключно адвокатом.
За приписами ч.4 ст.59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.
Згідно зі ст.6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
При цьому, як зазначено у рішенні вище, на адресу ОСОБА_2 судом надіслано копію ухвали від 26.12.2019 р. про прийняття скарги до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі, проте, з адреси надійшов конверт-повернення.
Одночасно, суд звертає увагу, що відповідно до ухвали від 26.12.2019 р. розгляд даної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами (ст.ст.12, 257, 262 КАС України).
Отже, наведена вимога позивача не підлягає задоволенню.
При розгляді вимоги позивача стосовно постановлення ухвали про допуск до участі у справі перекладача, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.4 ст.15 КАС України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.
Стаття 71 КАС України визначає, що перекладачем є особа, яка вільно володіє мовою, якою здійснюється адміністративне судочинство, та іншою мовою, знання якої необхідне для усного або письмового перекладу з однієї мови на іншу.
Перекладач допускається ухвалою суду за клопотанням учасника справи або призначається з ініціативи суду.
Проте, як зазначено вище, розгляд адміністративної справи №192/525/19, відповідно до ст.ст.12, 257, 262 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відтак, зазначена вимога позивача не підлягає задоволенню.
Щодо вимоги позивача про постановлення ухвали на зобов`язання відповідача забезпечити Лаврику Ю.В. доступ до матеріалів його особової справи (досьє), з можливістю виготовлення копій документів, зі встановленням строків виконання відповідачем, суд виходить з наступного.
Згідно довідки ДУ «Солонянська ВК (21)» № 109 від 13.01.2020 р., ОСОБА_1 вибув з установи відповідача до СІЗО м.Миколаїв 07.03.2019 року разом з особовою справою на підставі ухвали Центрального районного суду м.Миколаїва від 19.02.2019 року.
Суд не залишає без уваги обґрунтування позовної заяви щодо порушення прав, свобод та інтересів позивача, проте підтвердити чи спростувати їх неможливо у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву та вибуття позивача з установи відповідача разом з особовою справою ще до прийняття скарги позивача до провадження Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
Отже, вимога про доступ ОСОБА_1 до матеріалів його особової справи (досьє), з можливістю виготовлення копій документів, зі встановленням строків виконання, може бути пред`явлена до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор» в іншому провадженні.
Вимога позивача про направлення йому, а також всім іншим зацікавленим особам для вручення та своєчасного виконання копій постановлених судових рішень не є вимогою по суті спору, а є процесуальнім обов`язком при розгляді адміністративної справи. Відтак не підлягає окремому розгляду та задоволенню.
Згідно частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
З огляду на встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст.90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні скарги ОСОБА_1 до Державної установи Солонянська виправна колонія (21) про оскарження дій та бездіяльності посадових осіб відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова