Справа № 428/14215/19
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/629/20
Провадження № 2-а/415/164/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Хомутова Максима Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Хомутова Максима Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відповідно до ухвали Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24.12.2019 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАК № 1869904, Джерело ОСОБА_2 (у постанові зазначено ОСОБА_3 ), піддано адміністративному стягненню за ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу у розмірів 170 (сто сімдесят) гривень.

Зазначена постанова мотивована тим що, ОСОБА_3 16.12.2019 о 18:41 в темну пору доби рухалася автомобілем ВАЗ 21101 державний номер НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком, чим порушила п.2.9 ПДР.

Вважає, що застосоване до неї постановою рядового поліції стягнення у вигляді штрафу у 170 грн. є незаконним, неправомірним та необґрунтованим у зв`язку з порушенням процедури розгляду справи та відсутності складу адміністративного правопорушення на підставі того, що:

1)16.12.2019 у вечорі, ОСОБА_4 (у Постанові зазначено ОСОБА_3 ), будучи за кермом автомобіля, прямувала разом з пасажирами (за потреби будуть свідками) з роботи до дому з м. Сєвєродонецьк до м. Лисичанськ. Перед початком руху вона перевірила належність роботи зовнішнього освітлення транспортного засобу, у тому числі заднього номерного знаку (номерний знак освітлювався). Факт роботи освітлення заднього номеру перед початком руху можуть підтвердити два пасажири, які клали речі у багажник автомобіля.

2)Конструкцією автомобіля ВАЗ 21101 не передбачено повідомлення водія про непрацююче освітлення номерного знаку під час руху, тому під час руху вона не могла знати про можливу несправність.

3)Відповідно до ПДР України, при виникненні будь яких несправностей на шляху слідування, водій повинен застосувати заходи до їх усунення, а у випадку, коли рух своїм ходом не можливий чи не можливо забезпечити безпеку дорожнього руху - транспортний засіб може бути відбуксоване до місця ремонту чи стоянки. Відсутність освітлення номерного знаку не є перешкодою для подальшого руху автомобіля і не загрожує безпеці дорожнього руху. До того ж її номерний знак був чистим, рух автомобіля здійснювався, у місті, де узбіччя доріг обладнанні освітлюваними приладами, тому символи номерному знаку на відстані більш ніж 20 метрів були чітко визначені.

4) Після зупинки нею автомобіля на вимогу поліції, вона дізналася від патрульного поліцейського про непрацююче освітлення номерного знаку, яке скоріше за всього через низьку якість дорожнього покриття та ями на дорогах вийшло з ладу. Відповідач попросив надати йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Після того як він отримав ці документи і ознайомився з ними, він запросив у неї поліс автострахування. Перевіривши документи та поліс, і переконавшись що всі документи у порядку, Відповідач не торопився їй їх віддавати.

Враховуючи неможливість здійснення нею негайного ремонту даного освітлення на авто, вона подякувала інспектора патрульної служби за попередження, попросила повернути їй документи та мала законний намір продовжити рух до місця стоянки автомобіля, де є можливість з`ясувати причини неполадки. Але, відповідач вирішив провести огляд її транспортного засобу, і затребував відкрити багажник, не маючи на це законних підстав зазначених у п. 4 ст. 34 Закону про Національну поліцію. На її питання про підставу для огляду, відповіді вона не отримала. Вона запропонувала визвати поліцію (за номером телефону 102) і свідків та в їх присутності провести огляд її авто. На що Відповідач заявив, що раз вона «не хоче по хорошому», то він винесе їй постанову за неосвітлений номер.

Постанова серії ЕАК № 1869904 про адміністративне правопорушення була винесена відразу ж безпосередньо на місці. Тобто з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення прав зазначених у ст.268 КУпАП.

Відповідач не зважаючи на її пояснення та заперечення, не опитавши свідків, які знаходились в авто, не проаналізувавши обставини ситуації, не надавши докази її вини (фото, відео та інше), а враховуючи тільки свою суб`єктивну думку та особисте ставлення до неї (та її поведінки), проігнорував очевидну відсутність складу адміністративного правопорушення, а саме його основних складових - умисну чи необережну дію, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян - та, всупереч твердженням ст.9 КУпАП, склав постанову не зважаючи: на її незгоду з вчиненням нею адміністративного правопорушення. Тобто Відповідач не дав їй можливості реалізувати її права, передбачені чинним законодавством України.

Просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1869904 від 16.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП про накладення штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАК №1869904 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.12.2019 протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідач надав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутністю та надав відеофайл з правопорушенням ОСОБА_4 від 16.12.2019 року.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

31.01.2020 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 428/14215/19 було відкрито провадження в адміністративній справі.

05.02.2020 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_5 ОСОБА_3 від 16.12.2019.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалось сторонами по справі, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1869904 від 16.12.2019 року особа щодо якої розглядається справа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом 16.12.2019 року о 18 год. 41 хв. за адресою: м. Лисичанськ, вул. Червона, 177, рухалася з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушила вимоги п. 2.9 в. ПДР керування водієм ТЗ з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим, у зв`язку з чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 6 статті 121 КУпАП.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 22 жовтня 2016 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області, 22.10.2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб про що зроблено відповідний актовий запис № 337.

Пункт 2.9 «в» ПДР України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:

?не належить цьому засобу;

?не відповідає вимогам стандартів;

?закріплений не в установленому для цього місці;

?закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

?неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1869904 від 16.12.2019 року протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 1869904 від 16.12.2019 року, посилаючись на не порушення ним Правил дорожнього руху, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем суду був наданий суду відеозапис з нагрудної камери інспектора УПП від 16.12.2019.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери вв-00136.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.2.9. в ПДР, відповідачем надано відеозапис №вв0136, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано інший номер - №вв00136. Отже, номер пристрою згідно з постановою не співпадає з номером пристрою згідно з відеозаписом.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії серії ЕАК №1869904 від 16.12.2019 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Хомутова Максима Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК №1869904 від 16.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 170 гривень 00 копійок та закриття адміністративної справи, такими, що підлягають повному задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Хомутова Максима Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1869904 від 16.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП про накладення штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 .

Відповідач: поліцейський роти 2 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Луганській області рядовий поліції Хомутов Максим Володимирович, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, Україна.

Повний текст судового рішення складено 04.03.2020.

Суддя Ю. О. Калмикова