Справа № 200/13692/19-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 р. Справа№200/13692/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 20333,58 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 20333,58 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, який, всупереч вимог Податкового кодексу України, порушив строки та повноту сплати узгоджених грошових зобов`язань, визначених, в тому числі, на підставі податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з чим станом на момент звернення з позовом до суду за відповідачем утворилась заборгованість в загальному розмірі 20333,58 грн. (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками житлової нерухомості в сумі 428,91 грн. та податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 19904,67 грн.), яка залишається відповідачем не сплаченою. У зв`язку із чим просить суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 20333,58 грн.

03 січня 2020 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони отримали ухвали про відкриття провадження в справі, що підтверджується поштовими повідомленнями.

17 лютого 2020 року, через відділ документообігу та архівної роботи суду представник відповідача надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що відповідач не отримував жодного податкового повідомлення рішення, а отже був позбавлений можливості сплатити податок. Представником відповідача також зазначено, що частина об`єктів житлової та нежитлової нерухомості що знаходиться у власності відповідача зруйнована внаслідок проведення АТО або відсутня як нерухомість взагалі. Крім того представником відповідача було звернуто увагу суду на те, що позивач порушив процесуальні строки звернення до суду. Отже, виходячи з вищевикладеного, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

20 лютого 2020 року через відділ документообігу та архівної роботи Донецького окружного адміністративного суду, представник позивача надав відповідь на відзив відповідача, в якому спростовує доводи представника відповідача щодо неузгодженості суми податкової заборгованості та порушення строку звернення до суду, посилаючись на рішення Першого апеляційного адміністративного суду та норми Податкового кодексу України.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши заяви по суті справи, письмові докази, наявні у справі, суд встановив наступне.

Позивач Головне управління ДПС у Донецькій області є юридичною особою публічного права установою, яка є територіальним органом Державної фіскальної служби України, яка в свою чергу, була створена в процесі перетворення Державної податкової служби України, та яка наділена правовим статусом контролюючого органу. Загальний обсяг правоздатності такого суб`єкта податкових відносин, як «контролюючий орган», визначено положеннями ст. 41 Податкового кодексу України. Зміст функцій контролю цих органів визначено положеннями ст. 61 Податкового кодексу України.

Відповідач фізична особа ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що відповідач знаходиться на обліку у Бахмутському управлінні ГУ ДПС у Донецькій області.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За ОСОБА_1 рахується податковий борг, раніше не заявлений до суду, у розмірі 20333,58 грн., а саме: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код бюджетної класифікації: 18010200) в сумі 428,91 грн., а саме: 102,38 грн. борг виник 09.02.2018 року нараховано згідно податкового повідомлення рішення форми «Ф» від 24.04.2017 року № 106863-13 за 2016 рік (ППР була направлена на податкову адресу платника податків, та поштове відправлення № 796 повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінчення терміну зберігання»); 19,15 грн. борг виник 09.02.2018 року нараховано згідно податкового повідомлення рішення форми «Ф» від 24.04.2017 року № 106864-13 за 2016 рік (ППР була направлена на податкову адресу позивача, та поштове відправлення № 796 повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання»); 22,24 грн. борг виник 08.08.2018 року нараховано згідно податкового повідомлення рішення форми «Ф» від 12.02.2018 року № 13913-42 за 2017 рік (ППР була направлена на податкову адресу позивача, та поштове відправлення № 509 повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання»); 119,84 грн. борг виник 08.08.2018 року нараховано згідно податкового повідомлення рішення форми «Ф» від 12.02.2018 року № 13912-42 за 2017 рік (ППР була направлена на податкову адресу платника податків, та поштове відправлення № 509 повернуто відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання»); 25,87 грн. борг виник 05.08.2019 року нараховано згідно податкового повідомлення рішення форми «Ф» від 22.02.2019 року № 0-0502 за 2018 рік (ППР отримана особисто боржником); 139,43 грн. борг виник 05.08.2019 року нараховано згідно податкового повідомлення рішення форми «Ф» від 22.02.2019 року № 0-0502 за 2018 рік (ППР отримана особисто боржником); податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації: 18010300) в сумі 19904,67 грн., а саме: 4406, 84 борг виник 09.02.2018 року нараховано згідно податкового повідомлення рішення форми «Ф» від 24.04.2017 року № 106862-13 за 2016 рік (ППР була направлена на податкову адресу платника податків, та поштове відправлення № 796 повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання»); 7163,52 грн. борг виник 08.08.2018 року нараховано згідно податкового повідомлення рішення форми «Ф» від 12.02.2018 року № 13911-42 за 2017 рік (ППР була направлена на податкову адресу платника податків, та поштове відправлення № 509 повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання»); 8334,31 грн. борг виник 05.08.2019 року нараховано згідно податкового повідомлення рішення форми «Ф» від 22.02.2019 року № 0-0502 за 2018 рік (ППР отримана особисто Боржником).

Зазначені вище податкові повідомлення рішення не оскаржувались в адміністративному чи в судовому порядку.

У зв`язку з несплатою платником податків ОСОБА_2 узгоджених податкових зобов`язань, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ф» від 13.09.2016 року № 43846-17, яка направлена поштою на податкову адресу Боржника, та поштове відправлення № 909 повернуто відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась.

Відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

За приписами пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України до обов`язків платників податків входить сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

За приписами підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 даного Кодексу об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 даного Кодексу органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості інформацію щодо ставок та наданих пільг юридичним та/або фізичним особам зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За приписами підпункту 266.9.1 пункту 266.9 статті 266 ПК України податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що загальна сума грошового зобов`язання відповідача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової та нежитлової нерухомості узгоджено самостійно та складає 20333,58 грн.

Відповідно до ст. 59.1 ст. 59 ПК України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до розрахунку податкової заборгованості податковий борг відповідачем залишається не сплаченим на день розгляду справи на загальну суму 20333,58 грн.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості відповідачем суду не надано.

Щодо посилань представника відповідача на те, що відповідачем не були отримані податкові повідомлення рішення, а отже сума податкового зобов`язання не може бути узгодженою, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 42.1, 42.2, 42.3 ст. 42 Податкового Кодексу України, Податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Відповідно до п. 45.1 ст. 45 Податкового Кодексу України, Платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Будь яких підтверджень щодо ініціювання процедури внесення змін до облікових даних платника податків не надано.

Таким чином, листування з платником податків повинно здійснюватись за адресою, зазначеною у облікових базах ОДПС.

Такої самої позиції дотримується й Перший апеляційний адміністративний суд у своїй постанові від 05.02.2020 року у справі № 200/10310/19-а.

Щодо строків звернення до суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 Податкового Кодексу України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Отже, позивачем не пропущений строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 20333,58 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Тобто, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору відносяться на рахунок суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Донецькій області, та не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 90, 139, 205, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) до ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості у розмірі 20333,58 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий боргу в розмірі 20333 (двадцять тисяч триста тридцять три) грн. 58 коп., а саме:

податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості (код бюджетної класифікації: 18010200) в сумі 428 (чотириста двадцять вісім) грн. 91 коп. (р/с UA7005015; отримувач Бахмутське УК/м. Бахмут/18010200; код отримувача 37868870; банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998);

податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації: 18010300) в сумі 19904 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот чотири) грн. 67 коп.(р/с UA2005015; отримувач Бахмутське УК/м. Бахмут/18010300; код отримувача 37868870; банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко