Справа № 540/240/20
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/240/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради Херсонської області треті особи: Херсонська централізована бібліотечна система, Херсонська обласна організація професійної спілки працівників культури України, Управління комунальної власності Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Херсонської міської ради № 2256 від 20.12.2019 року Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що перебувають у комунальній власності Херсонської міської територіальної громади та підлягають приватизації та визнати протиправним рішення Херсонської міської ради № 2300 від 23.01.2020 року Про міський бюджет міста Херсона на 20020 рік в частині забезпечення діяльності бібліотек (оплата праці з Загального фонду) в сумі 19895070 грн. та зобов`язати Херсонську міську раду на найближчому пленарному засіданні чергової сесії внести відповідні зміни до бюджету міста Херсона на 2020 рік.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначає, що 20 грудня 2019 року під час пленарного засідання ХХХІІІ сесії Херсонської міської ради VII скликання ухвалене рішення № 2256 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що перебувають у комунальній власності Херсонської міської територіальної громади та підлягають приватизації» з додатком, який містив 87 об`єктів малої приватизації, що перебувають у комунальній власності Херсонської міської територіальної громади та підлягають приватизації. Однак, на сайті Херсонської міської ради не був розміщений повний текст проекту рішення № 2256 від 20.12.2019 року, Крім цього, постійними комісіями міської ради даний проект рішення ради розглядався з додатком, який містив 12 об`єктів малої приватизації, що перебувають у комунальній власності Херсонської міської територіальної громади та підлягають приватизації, а не 87. Рішення прийняте з порушенням законодавства, яке встановлює особливий порядок приватизації нерухомого майна, в якому розміщення заклади культури, у т.ч. бібліотеки. Так, у п. 16 додатку до оскаржуваного рішення, як об`єкти малої приватизації зазначені нежитлові приміщення першого та другого поверхів по вул.. Патона, 4-а в м.Херсоні загальною площею 749,3 кв.м. При цьому, увесь другий поверх за цією адресою займають бібліотеки-філії № 7 та № 24 Херсонської централізованої бібліотечної системи (Херсонської ЦБС) на умовах оренди з власником (відповідачем). Також у п.45 додатку до оскаржуваного рішення як об`єкти малої приватизації зазначені нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 м. АДРЕСА_2 загальною площею 209,3 кв.м. При цьому за цією адресою розміщені бібліотеки-філії № 17 площею 156 кв.м. та № 19 площею 247 кв.м. Херсонської ЦБС на умовах оренди з власником (відповідачем). Таким чином до об`єктів приватизації були включені приміщення, в яких розташована бібліотека філія № 19 Херсонської ЦБС. Таким чином, приватизація приміщень 3-х бібліотек-філій без рішення власника про скорочення закладів культур, без попереднього звернення до Міністерства культури України, без надання рівноцінного упорядкованого приміщення є незаконною та призведе до зменшення обсягу, погіршення умов надання послуг населенню, порушенню трудових прав працівників бібліотек. 23.01.2020 року Херсонська міська рада прийняло рішення № 2300 «Про міський бюджет м.Херсона на 2020 р.», в якому замість необхідних коштів на заробітну плату в сумі 23895070 грн. з розрахунку на 220,5 ставки менше від потреби та запропонувала звільнити 62 працівників бібліотек, без рішення про зменшення кількості бібліотек-філій. Оскаржуваним рішенням Херсонська міська рада порушила права позивача та права її читачів на отримання в бібліотеках міста в повному обсязі та належної якості послуг у сфері культури. З наведеного позивач робить висновок про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправними та скасування рішень органу місцевого самоврядування.

Ухвалою від 30.01.2020 року відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін (в порядку письмового провадження), з урахуванням вимог ч.5 ст. 262, ст. 258 КАС України.

19.02.2020 року на адресу суду надійшов відзив ХМР на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнаються з таких підстав: в даному спорі відсутні обставини пов`язані із застосуванням ст.55 Конституції України. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. На думку відповідача, спірне рішення не впливає на права та обов`язки позивача, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

24.02.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вбачається, що позивач вважає, що право вимоги за даним позовом належить первинній профспілковій організації міського відділу культури, яка згодна допустити заміну первинного позивача належним позивачем.

24.02.2020 року від первинної профспілкової організації міського відділу культури Херсонської обласної організації профспілки працівників культури України в особі голови Матвєєвої Ольги Олексіївни надійшло клопотання про заміну позивача у даній справі.

Ухвалою від 27.02.2020 року в задоволенні клопотання первинної профспілкової організації міського відділу культури Херсонської обласної організації профспілки працівників культури України в особі голови Матвєєвої Ольги Олексіївни про заміну сторони у адміністративній справі відмовлено.

24.02.2020 року Управління комунальної власності Херсонської міської ради звернулось до суду з клопотанням про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, мотивуючи свої заяву тим, що рішення суду може вплинути на їх права та інтереси.

Ухвалою від 27.02.2020 року задоволено клопотання Управління комунальної власності Херсонської міської ради про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача.

03.03.2020 року від первинної профспілкової організації міського відділу культури Херсонської обласної організації профспілки працівників культури України в особі голови Матвєєвої Ольги Олексіївни надійшло клопотання про вступ у справу в якості третьої особи.

Ухвалою від 04.03.2020 року заяву повренуто заявнику без розгляду.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч.7 ст.262 КАС України).

Згідно з ч.2 ст.262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд розглядає адміністративну справу у письмовому провадженні без повідомлення її учасників з урахуванням вимог ст.ст. 262, 258 КАС України.

Розглянувши надані документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено: 20 грудня 2019 року під час пленарного засідання ХХХІІІ сесії Херсонської міської ради VII скликання ухвалене рішення № 2256 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що перебувають у комунальній власності Херсонської міської територіальної громади та підлягають приватизації» з додатком, який містив 87 об`єктів малої приватизації, що перебувають у комунальній власності Херсонської міської територіальної громади та підлягають приватизації.

На думку позивача, рішення прийняте з порушенням законодавства, яке встановлює особливий порядок приватизації нерухомого майна, в якому розміщення заклади культури, у т.ч. бібліотеки.

23.01.2020 року Херсонська міська рада прийняла рішення № 2300 «Про міський бюджет м.Херсона на 2020 р.».

На думку позивача, оскаржуваним рішенням Херсонська міська рада порушила права позивача та права її читачів на отримання в бібліотеках міста належної якості послуг у сфері культури.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства: частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 КАС України).

Так, п. 16 додатку до спірного рішення від 20 грудня 2019 року ХХХІІІ сесії Херсонської міської ради VII скликання № 2256 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що перебувають у комунальній власності Херсонської міської територіальної громади та підлягають приватизації», як об`єкти малої приватизації зазначені нежитлові приміщення першого та другого поверхів по АДРЕСА_3 . Патона, 4-а в м.Херсоні загальною площею 749,3 кв.м. (бібліотеки-філії № 7 та № 24 Херсонської централізованої бібліотечної системи (Херсонської ЦБС), п.45 додатку до оскаржуваного рішення, як об`єкти малої приватизації зазначені нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 загальною площею 209,3 кв.м. (бібліотеки-філії № 17 площею 156 кв.м. та № 19 площею 247 кв.м.).

Суд дослідив дане рішення та встановив, що зокрема, воно стосується конкретно бібліотек-філій, тобто, спірне рішення є актом індивідуальної дії та впливає на права та інтереси того суб`єкта стосовно якого воно винесено, як наслідок цей суб`єкт має право оскаржити це рішення в частині або повністю.

Відповідно до приписів ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції чинній на момент прийняття спірного рішення) органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Суд звертає увагу позивача, що ХМР реалізувала свої повноваження передбачені ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», шляхом затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що перебувають у комунальній власності Херсонської міської територіальної громади та підлягають приватизації.

Що стосується спірного рішення Херсонської міської ради від 23.01.2020 року № 2300 «Про міський бюджет міста Херсона на 2020 рік», суд зазначає, що Херсонська міська рада реалізувала свої повноваження, шляхом затвердження міського бюджету міста Херсона на 2020 рік, відповідно до п.23 частини 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» відповідно до якої виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання про розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету.

Стосовно декларованого позивачем порушення його прав та інтересів спірними рішеннями суд враховує наступне: Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Однак, порушення вимог Закону діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

З огляду на зазначене, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі - наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Тобто, обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Суд не встановив, що права та інтереси позивача порушено спірними рішеннями, оскільки ними не порушуються її права в сфері публічно-правових відносин. Інших прав та інтересів позивача в спірних правовідносинах судом не встановлено.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визнана джерелом права.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування ст.13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Аманн проти Швейцарії» (Заява N 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на перелічене суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподілені відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Херсонської міської ради Херсонської області треті особи: Херсонська централізована бібліотечна система, Херсонська обласна організація професійної спілки працівників культури України, Управління комунальної власності Херсонської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити. .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 108050000