Справа № 440/3772/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 р.Справа № 440/3772/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Старостіна В.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 25.11.20 року по справі № 440/3772/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод"

до Державної податкової служби України третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Машбудінвест"

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю "Машбудінвест", у якому просив суд:

- визнати протиправною дію щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 3.09.19 №1 до податкової накладної від 30.12.13 №24;

- зобов`язати ДПС України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 3.09.19 №1 до податкової накладної від 30.12.13 №24.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що відповідачем безпідставно відмовлено у реєстрації в ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної, адже до спірних відносин не застосовуються положення статті 102 Податкового кодексу України в частині дотримання строків давності.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 3 вересня 2019 року №1 до податкової накладної від 30 грудня 2013 року №24, поданого Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод".

Зобов`язано Державну податкову служби України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 3 вересня 2019 року №1 до податкової накладної від 30 грудня 2013 року №24.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн. та 4500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Повернуто Публічному акціонерному товариству "Кременчуцький сталеливарний завод" з Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн. на підставі платіжного доручення від 30 вересня 2019 року №41572.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ДПС України подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 скасувати та ухвалити постанову, якою у задоволенні позову ПрАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" до ДПС України відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що комісією ДПС України прийнято рішення про відмову у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування кількісних і вартісних показників від 03.03.2019 № 1 до податкової накладної від 30.12.2013 № 24. Позивачу направлена квитанція № 1 де зазначено, що розрахунок коригування містить від`ємну суму ПДВ (-4753333), а тому документ не може бути прийнятий, оскільки порушено вимоги ст. 102 ПК України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, відповідно до якого дата складення розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів на дату складення податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування. Враховуючи викладене, рішення ДПС України є законним і відповідно відсутні відстави для зобов`язання ДПС України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 0309.2019 № 1 до податкової накладної від 30.12.2013 № 24.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, ПрАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" зазначає, що підстави для застосування п. 6 Порядку № 1246 в даному випадку відсітні. На дату складання податкова накладна, до якої 03.09.2019 складено розрахунок коригування, підлягала обов`язковій реєстрації в ЄРПН. З урахуванням наведеного, положення ст. 102 ПК України не підлягають застосуванню, оскільки ця стаття самостійно не регулює питання строків здійснення коригування показників податкової накладної, а лише містить строк, на який зроблено посилання в п. 6 Порядку № 1246.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що Між ТОВ "Машбудінвест" (постачальник) та ПАТ "КСЗ" (покупець) 25.12.13 укладено договір №40-03/291, предметом якого визначено поставку позивачу вагонів в асортименті, кількості і за цінами, що зазначені у Специфікаціях. Умовами договору передбачено проведення 100% передоплати за продукцію (пункт 4.1).

30.12.13 позивачем перераховано на рахунок ТОВ "Машбудінвест" кошти загалом у розмірі 73,2 млн. грн., у т.ч. ПДВ - 12,2 млн. грн., що підтверджено копіями платіжних доручень № 1090-1093.

На цій підставі постачальником того ж дня складено податкову накладну №24 про поставку ПАТ "КСЗ" напіввагонів нових, модель 12-4106 загальною вартістю 73,2 млн грн., у т.ч. ПДВ - 12,2 млн грн. . Залучена до матеріалів справи копія цієї податкової накладної містить відмітку про її реєстрацію у Єдиному реєстрі податкових накладних. Крім того, факт реєстрації податкової накладної від 30.12.13 №24 у ЄРПН підтверджено копією квитанції №1 від 09.01.14.

03.09.19 постачальник здійснив повернення попередньої оплати за продукцію у розмірі 28,52 млн грн., у т.ч. ПДВ - 4753333,33 грн., з урахуванням чого позивач склав розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 03.09.19 №1 до податкової накладної від 30.12.13 №24 на суму 28520000,00 грн., у т.ч. ПДВ - 4753333,33 грн.

13.09.19 розрахунок коригування від 03.09.19 №1 надіслано ДПС України з метою реєстрації у ЄРПН. Однак, у відповідь позивачем отримано квитанцію №1, у якій повідомлено про відхилення документа з посиланням на порушення вимог статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.10 №1246, оскільки дата складення розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів дату складання податкової накладної.

Не погодившись з такими доводами податкового органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В силу положень підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За змістом підпункту "а" пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.

За приписами пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

Пунктом 201.4 цієї статті визначено, що податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця.

Відповідно до абзаців другого, третього пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

При цьому, як визначено пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить: понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року.

У свою чергу, відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Складені платником податку розрахунки коригування до податкових накладних, складених до 1 лютого 2015 року, розрахунки коригування до податкових накладних, які не підлягали наданню отримувачу (покупцю) - платнику податку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальником (продавцем). Зазначене не поширюється на розрахунки коригування, що передбачають зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (зменшення податкового зобов`язання постачальника та податкового кредиту отримувача), складені після 1 липня 2015 року до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року на отримувача (покупця) - платника податку, які підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг.

Пунктом 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.10 №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.17 №341), передбачено, що розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 р. та не підлягала реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Кодексу, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.

Колегія суддів враховує, що між сторонами відсутній спір щодо визначення особи, відповідальної за реєстрацію розрахунку коригування від 03.09.19 №1 до податкової накладної від 30.12.13 №24 у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Натомість, податковий орган мотивував відмову у реєстрації розрахунку коригування від 03.09.19 №1 до податкової накладної від 30.12.13 №24 посиланням на те, що з моменту складення відповідної податкової накладної минуло більше ніж 1095 календарних днів, а тому відповідний розрахунок коригування не може бути прийнятий для реєстрації у ЄРПН з огляду на пропуск строку давності, визначеного статтею 102 ПК України.

Оцінюючи правомірність такої відмови, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.11.18 у справі №826/5011/17.

Так, у цій справі Верховний Суд зазначив, що з метою застосування строку, визначеного статтею 102 Податкового кодексу України, як підстави для відмови у реєстрації розрахунку коригування до податкової накладної, необхідна наявність сукупності обставин, а саме: податкова накладна, до якої подається розрахунок коригування, повинна бути складена до 1 лютого 2015 року; ця податкова накладна не підлягала внесенню до Реєстру у зв`язку з недосягненням суми, визначеної пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України; ця податкова накладна не зареєстрована у Реєстрі з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 зазначеного Кодексу, на момент подачі розрахунку коригування до неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС україни, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з цим, у спірних відносинах податкову накладну від 30.12.13 №24 зареєстровано у Єдиному реєстрі податкових накладних 9.01.14, адже сума ПДВ в ній становила 12,2 млн грн., що перевищувало суму, визначену пунктом 11 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Відтак, розрахунок коригування від 03.09.19 №1 до податкової накладної від 30.12.13 №24 належить зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних з огляду на вищенаведені приписи пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо безпідставності посилань відповідача про те, що у разі, якщо повернення постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг відбувається після спливу 1095 днів з періоду, в якому були визначені податкові зобов`язання з податку на додану вартість, то такий платник податків не може застосовувати норми пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України і відкоригувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість, адже таке твердження податкового органу ґрунтується на помилковому тлумаченні зазначених норм податкового законодавства.

Аналогічних висновків щодо правозастосування у спірних відносинах дотримується Верховний Суд, зокрема у постановах від 19.04.18 у справі №810/30/16, від 7.11.18 у справі №816/1403/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС україни, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, слід зазначити, що відповідачем не доведено правомірність відмови щодо реєстрації у ЄРПН розрахунку коригування до податкової накладної.

Пунктом 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних визначено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2019 року по справі № 440/3772/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) В.В. Старостін С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 06.03.2020 року