Справа № 754/17004/17
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Київ № 754/17004/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16)
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16), в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просить :

- визнати неправомірними дії Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незастосування механізму для розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого Постановою КМУ № 919 від 05.07.2006 року (зі змінами та доповненнями);

- зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 12.05.2017 року на умовах законодавства та положень діючих на цю дату (дату виникнення права на пенсію за віком) з включенням до розрахунку пенсії заробітної плати, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною посадою із зазначенням помісячного окладу за період роботи позивача з 01.05.1995 року по 01.12.1996 року на підприємстві АТ «АМП» на посаді директора департаменту металів (заступника директора підприємства).

Позивні вимоги обґрунтовано тим, що позивач 31.05.2017 року звернувся з заявою до відповідача про призначення йому пенсії за віком з 12.05.2017 року із врахуванням персоніфікації з 1998 по 2000 роки та довідкою про заробітну плату за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та з 01.07.2000 року по 31.08.2007 року, а з заявою від 10.08.2017 року про перерахунок йому пенсії з врахуванням заробітної плати за 1994-1999 роки. Відповідач повідомив його, що підтвердити сплату страхових внесків за період роботи його в АТ «АМП» з 14.03.1995 року по 30.09.1996 року немає можливості за відсутністю архівних даних про нарахування та сплату внесків. Також листом відповідач повідомив, що відповідно до матеріалів пенсійної справи та додаткових документів, зокрема, довідки про заробітну плату по ТОВ ВТФ «ПОЛІССЯ» з 01.12.1999 року по 30.06.2000 року, по ПТП «ПОЛІССЯ» з 01.11.1997т року по 31.12.1999 року, по ТОВ СП «АМП» з 01.12.1996 року по 30.11.1997 року та із врахуванням нульового варіанту по підприємству АТ «АМТ» з 01.07.1995 року по 30.11.1996 року проведено перерахунок пенсії, сума якої становить 4326,21 грн. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки він звернувся за призначенням йому пенсії на підставі Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого Постановою КМУ № 919 від 05.07.2006 року (зі змінами та доповненнями).

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва Власенкової О.О. від 26.03.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), та надано відповідачу час для надання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.06.2018 року справу прийнято до свого провадження суддею Добрянською Я.І. та розпочато розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.03.2020 року замінено відповідача його правонаступником, а саме: Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, ).

Відзиву Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на позов до суду не надходило.

Згідно частини третьої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

31.05.2017 року позивач звернувся із заявою до відповідача про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за віком з 12.05.2017 року з врахуванням персоніфікації з 1998 по 2000 роки та довідкою про заробітну плату за період з 01.07.1995 року по 30.06.2000 року та з 01.07.2000 року по 31.08.2007 року.

Листом від 08.09.2017 року № 13674/14/К/-970/3 відповідач повідомив позивача, що відповідно до матеріалів пенсійної справи та додаткових документів, зокрема, довідки про заробітну плату по ТОВ ВТФ «ПОЛІССЯ» з 01.12.1999 року по 30.06.2000 року, по ПТП «ПОЛІССЯ» з 01.11.1997т року по 31.12.1999 року, по ТОВ СП «АМП» з 01.12.1996 року по 30.11.1997 року та із врахуванням нульового варіанту по підприємству АТ «АМТ» з 01.07.1995 року по 30.11.1996 року проведено перерахунок пенсії, сума якої становить 4326,21 грн.

Листами від 06.07.2017 року № 1769/08, від 01.08.2017 року № 11827/14/К-970, від 01.08.2017 року № 11827/14/К-970-1, від 15.08.2017 року № 12521/14/К-970/2, від 16.08.2017 року № 19558/02/К-1527, від 06.11.2017 року № 16502/14/К-970/4, від 06.11.2017 року № 16503/14/К-970/5 Лівобережне об`єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві та Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві повідомили позивача, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, «Виробничо-торгівельна фірма «ПОЛІССЯ» та «Українсько-Андорське спільне підприємство «АМП» не перебувають в процесі припинення. Тому для застосування Постанови КМУ від 05.07.2006 року № 919 при нарахуванні йому пенсії підстав немає.

Крім того, повідомлено, що за інформацією Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Подільський відділ) ТОВ «Українсько-Андорське спільне підприємство «АМП» страхові внески за період з.01.10.1996 року по 31.12.1997 року нараховано та сплачено в повному обсязі, а за період з 14.03.1995 року по 30.09.1996 року, підтвердити сплату страхових внесків немає можливості за відсутністю архівних даних про їх нарахування та сплату.

20.09.2017 року позивач звернувся із заявою до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про надання необхідної довідки для підтвердження заробітної плати на підставі Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 р. № 919.

Листом № 01-10/7565 від 27.09.2017 року Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації відмовило позивачу в наданні вказаної довідки, мотивуючи відсутністю правових підстав.

Позивач звернувся 14.12.2017 року до Голови комісії з припинення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Дудича І.Д. з вимогою про направлення звернення до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про надання необхідної довідки та після її отримання перерахувати пенсію з 12.05.2017 року на її підставі.

Відповідачем відповіді позивачу не надано.

Не погодившись із вказаними діями відповідача, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

У відповідності до вимог статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-XII (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

У той же час, відповідно до частини 2 статі 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року 1058-IV виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

В силу положень пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (пункт 1); пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності (пункт 2); пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника (пункт 3).

Відповідно до частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції закону, чинної на момент призначення позивачу пенсії за віком) переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Стаття 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії (в редакції закону, чинної на момент призначення позивачу пенсії за віком).

Відповідно до частини 1 статті 40 даного Закону, із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» за № 2148-VIII від 03.10.2017, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно частини 2 статті 40 цього ж Закону, із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» за № 2148-VIII від 03.10.2017, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначався із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, у зв`язку із змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» за № 2148-VIII від 03.10.2017 до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п. 6 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, встановлені обставини справи та аналіз вказаних норм права, суд зазначає, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку; пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника.

Вказане вище свідчить про те, що оскільки позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії 31.05.2017 року, то до спірних правовідносин, в частині визначення розміру пенсії, належить застосовувати норми частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою зокрема передбачено, що тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно п.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У той же час, відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З системного аналізу вказаних норм ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення на користь позивача.

Тобто, такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Згідно Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 р. № 919:

« 2. Заробітна плата (дохід) для призначення пенсії за період страхового стажу застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу починаючи з 1 січня 1998 р. визначається за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків і Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

3. За період до 1 січня 1998 р. та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування заробітна плата (дохід) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується під час призначення пенсії, визначається: 1) за наявності підприємства, установи, організації, де працювала особа, або їх правонаступника - виходячи з розміру середньої заробітної плати за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи про нарахування та виплату заробітної плати (доходу). За відсутності на підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника відповідної професії (посади) заробітна плата визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати за аналогічною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації або в їх правонаступника, що склалася у кожному місяці роботи, за який втрачено документи.

У випадку повної втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) за відповідний період заробітна плата визначається за відповідною професією (посадою) на зазначеному підприємстві, в установі, організації за календарний рік, що передує року, з якого призначається пенсія. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який визначається заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено пенсію.

Довідка про заробітну плату у випадках, передбачених цим підпунктом, надається підприємством, установою, організацією, де працює (працювала) особа, або їх правонаступником;

2) у разі коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано, - виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію. При цьому коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи визначається виходячи з розміру середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується заробітна плата, календарного року, що передує року, з якого призначено (перераховано) пенсію.

Довідка про заробітну плату виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, видається управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад.».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно не було направлено звернення до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про надання довідки для підтвердження заробітної плати на підставі Порядку та після її отримання перерахувати пенсію з 12.05.2017 року на її підставі.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що відповідачем при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за період з 01.05.1995 року по 01.12.1996 року, що в свою чергу, з метою повного захисту прав позивача, є підставою для зобов`язання відповідача направити звернення до Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про надання необхідної довідки та після її отримання, на її підставі провести перерахунок та виплату позивачу пенсії за віком на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за цей період, з дати звернення до органу Пенсійного фонду України, тобто з 12.05.2017 року.

У відповідності до частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо незастосування механізму для розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого Постановою КМУ № 919 від 05.07.2006 року (зі змінами та доповненнями).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві () здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 12.05.2017 року на умовах законодавства та положень діючих на дату виникнення права на пенсію за віком, з включенням до розрахунку пенсії заробітної плати, виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною посадою із зазначенням помісячного окладу за період роботи позивача з 01.05.1995 року по 01.12.1996 року на підприємстві АТ «АМП» на посаді директора департаменту металів (заступника директора підприємства).

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, м. Київ, 04053, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська