Справа № 193/1443/19(2-а/193/2/20)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2020 року м. Дніпросправа № 193/1443/19(2-а/193/2/20)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року в адміністративній справі №193/1443/19 (головуючий суддя І-ї інстанції Шумська О.В.) за позовом ОСОБА_1 до командира взводу 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Михайлишина Юрія Володимировича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 22.10.2019 року (згідно поштовому штампу на конверті) звернувся до Софіївського районного суду Дніпропетровської області з позовом до командира взводу 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Михайлишина Ю.В., в якому просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК №1626989 від 15 жовтня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно нього у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Постанову командира взводу 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Михайлишина Юрія Володимировича серії ЕАК №1626989 від 15.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 статті 122 КУпАП - закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні вимог адміністративного позову в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Також зазначено, що судом при вирішенні справи не враховано, що вчинення позивачем інкримінованого правопорушення підтверджується саме виявленням поліцейським порушення правил дорожнього руху, результатом якого стала постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, натомість позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували факт вчинення ним адмінправопурушення, передбаченого ч.1 статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що згідно постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1626989 15.10.2019 року о 13:39:23 в м.Дніпро вул.Будівельників 2, водій ОСОБА_1 , керуючи тз «Шкода» державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорзнаку 5.18. та здійснив рух прямо зі смуги, на якій дозволено рух тільки праворуч, чим порушив п.8.4.г ПДР - порушення вимог інформаційно вказівних знаків. Накладено штраф в розмірі 255 грн.(а.с.4).

Не погодившись з постановою інспектора, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено правомірність винесення спірної постанови, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості винесення складеної ним постанови щодо позивача.

При вирішенні справи суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Як зазначалось вище, згідно оскаржуваної постанови 15.10.2019 року о 13:39:23 в м.Дніпро вул.Будівельників 2, водій ОСОБА_1 , керуючи тз «Шкода» державний номер НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорзнаку 5.18. та здійснив рух прямо зі смуги, на якій дозволено рух тільки праворуч, чим порушив п.8.4.г ПДР - порушення вимог інформаційно-вказівних знаків. Накладено штраф в розмірі 255 грн..

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною першою статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз`яснено положення частини першої статті 276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином зазначеним рішенням роз`яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, передбачені статтею 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор Михайлишин Ю.В. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції і має спеціальне звання «лейтенант поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП, які вчиняються на території Дніпропетровської області.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона не містить відомостей про здійснення відеозапису правопорушення, наявність будь-яких інших доказів, пояснень свідків.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні справи не враховано, що вчинення позивачем інкримінованого підтверджується саме виявленням поліцейським порушення правил дорожнього руху, результатом якого стала постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Проте, колегія суддів вважає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відтак, вказані в постанові про притягнення особи до адмінвідповідальності обставини повинні бути підтверджені певними засобами доказування.

Отже, в силу положень статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України сам факт складання постанови про адмінправопорушення не є належним доказом у даній справі.

Інші докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення відповідачем судам першої та апеляційної інстанцій не надано.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача.

Таким чином, оскільки встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не надано, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, що в свою чергу свідчить про протиправність накладення на позивача адміністративного стягнення.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття справи.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч.3 ст.272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року в адміністративній справі №193/1443/19 залишити без задоволення.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 20 січня 2020 року в адміністративній справі №193/1443/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак