Справа № 817/176/16
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 лютого 2020 року м. Рівне №817/176/16

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Миронець Р.М.,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (далі РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал", позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.10.2015 №.

Мотивуючи свої вимоги, позивач зазначав, що підприємством під час формування показників податкової звітності з податку на додану вартість за червень 2015 року допущено помилку в частині визначення розміру податкових зобов`язань, яку самостійно усунуто у податковій декларації за наступний податковий період - липень 2015 року. На переконання позивача, внаслідок самостійного усунення ним допущених помилок контролюючий орган не мав права збільшувати підприємству суму податкового зобов`язання та застосовувати штрафні санкції. Також вказував на те, що у відповідача не було правових підстав застосовувати штрафні санкції згідно ст.123 Податкового кодексу України, оскільки визначений спірним податковим повідомленням рішенням основний платіж на час проведення перевірки вже був сплачений. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 18.02.2016 відкрито провадження у справі.

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.03.2019, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016, позивачу - Рівненському обласному виробничому комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" у задоволенні адміністративного позову до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 17.10.2019 касаційну скаргу Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" задоволено частково. Постанову Рівненського окружного адміністративного суду від 14.03.2016 та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 11.05.2016 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Рівненського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2019 адміністративну справу №817/176/16 розподілено судді Борискіну С.А.

Ухвалою суду від 12.11.2019 адміністративну справу № 817/176/16 прийнято до провадження судді Рівненського окружного адміністративного суду Борискіна С.А. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 28.11.2019 на 14:30 год.

Ухвалою суду від 28.11.2019 підготовче судове засідання в адміністративній справі №817/176/16 відкладено до 09.12.2019 до 09:15 год.

Ухвалою суду від 09.12.2019 замінено відповідача у справі №817/176/16, а саме: Державну податкову інспекцію у м.Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області її правонаступником - Головним управлінням ДФС у Рівненській області (вул.Відінська,12, м.Рівне, 33023, ). Підготовче судове засідання в адміністративній справі №817/176/16 відкладено до 20.12.2019 до 10:30 год.

Ухвалою суду від 20.12.2019 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 17.01.2020 на 10:30 год.

17.01.2020 судове засідання відкладено до 03.02.2020 до 12:00 год.

03.02.2020 судове засідання відкладено до 14.02.2020 до 14:30 год.

14.02.2020 судове засідання з розгляду справи не відбулося, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді у справі.

Ухвалою суду від 18.02.2020 розгляд адміністративної справи №817/176/16 відкладено до 28.02.2020 до 09:15 год.

У судовому засіданні, призначеному на 28.02.2020, представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові та письмових поясненнях. Просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 28.02.2020, не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. До початку судового засідання подав клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні, за його відсутності.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області проведено перевірку повноти та своєчасності нарахування сум податкових зобов`язань з урахуванням даних Єдиного реєстру податкових накладних Рівненським обласним виробничо-комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" за липень 2015 року, за результатами якої складено акт від 16.09.2015 №61/17-16-15-01/03361678 (т.1 а.с.7-9; далі Акт перевірки).

Акт перевірки містить висновки про порушення РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" п.187.1 ст.187 ПК України, яке полягало у включенні до складу податкових зобов`язань з податку на додану вартість липня 2015 року сум ПДВ по податкових накладних минулого звітного періоду - червня 2015 року, зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строків, у розмірі 581679,00 грн., що призвело до їх заниження на відповідну суму.

Платником податків подано заперечення на акт перевірки, за наслідками розгляду яких висновки акта залишено без змін (т.1 а.с. 75-77).

На підставі матеріалів перевірки Державною податковою інспекцією у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 05.10.2015№, яким РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на суму 727098,75 грн., в тому числі 581679,00 грн. - за основним платежем та 145419,75 грн. - за штрафними санкціями (т.1 а.с.10).

Такі висновки податкового органу були спричинені не співставленням числових значень податку на додану вартість в податковій декларації позивача та реєстрі податкових накладних за червень - липень 2015 року в сумі 581679,00 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось платником податків в адміністративному порядку, за результатами чого залишене контролюючим органом без змін (т.1 а.с.11-13, 64-74).

Не погоджуючись із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 05.10.2015 №, на відповідність вимогам ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України (тут і далі ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а)дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б)дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи, та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України передбачено, що податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Абзацом 10 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Абзацом 8 пункту 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України встановлено, що з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

При цьому, за змістом абз.14 п.201.10 ст.201 ПК України, відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Таким чином, на дату виникнення у платника податку податкового зобов`язання з податку на додану вартість останній повинен скласти податкову накладну, яку необхідно зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів після цієї дати. Незалежно від факту реєстрації такої податкової накладної, платник податку повинен відобразити суму податкового зобов`язання у податковій звітності за відповідний період.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що 16.07.2015 РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" подало до Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління ДФС у Рівненській області податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2015 року, в рядку 9 якої відобразило податкові зобов`язання на загальну суму 1198907,00 грн. (т.1 а.с. 33-39; 175-176).

Водночас, згідно даних реєстру податкових накладних за червень 2015 року підприємством виписано податкових накладних на суму ПДВ 581321,42 грн. (т.1 а.с. 41-58).

Як зазначає контролюючий орган та не заперечувалося позивачем, вказані податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку, а саме у серпні 2015 року.

20.08.2015 подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2015 року, в рядку 9 якої відобразило податкові зобов`язання на загальну суму 2579787,00 грн. (т.1 а.с. 14-25; 173-174).

Різниця між даними Єдиного реєстру податкових накладних та податкової декларації за липень 2015 року склала 581678,69 грн.

Підставою для скасування оскаржуваного рішення податкового органу позивач вважає правильність власних дій при виявленні помилки у декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, а саме: виправлення такої помилки відповідно до вимог п.50.1 ст.50 ПК України шляхом зазначення відповідних уточнених показників у складі податкової декларації наступного податкового періоду - за липень 2015 року.

Статтею 50 ПК України передбачено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно з п.1-3 розділу IV Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 23.09.2014 року №966, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.10.2014 за №1267/26044 (що був чинним на час існування спірних правовідносин), у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 глави 9 розділу II Кодексу) платник податків самостійно виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої декларації за формою, встановленою на дату подання уточнюючого розрахунку. Внесення змін до податкової звітності за результатами самостійного виявлення помилок здійснюється у порядку, визначеному статтею 50 глави 2 розділу II Кодексу. У разі виправлення помилок у рядках поданої раніше декларації, до яких повинні додаватися додатки, до уточнюючого розрахунку чи декларації, до якої включені уточнені показники, повинні бути подані відповідні додатки, що містять інформацію щодо уточнених показників.

Отже, у разі самостійного виявлення платником податків помилок, допущених у податковій звітності з податку на додану вартість, вони виправляються або шляхом подання уточнюючого розрахунку зі сплатою штрафу у розмірі 3%, або шляхом відображення уточнених показників у податковій декларації за наступний податковий період зі сплатою штрафу у розмірі 5%. Зазначені штрафи не застосовуються виключно у тому випадку, якщо платник податків встиг подати нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за той самий звітний період.

Обставиною, на якій ґрунтувались вимоги позивача про визнання протиправним та скасування спірного податкового повідомлення-рішення зазначено те, що підприємство самостійно виявлено помилки у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2015 року, які усунуто шляхом подання уточнюючого розрахунку від 23.07.2015. Стороною позивача неодноразово наголошено в ході судового розгляду справи, що відповідно до такого уточнюючого розрахунку платником самостійно збільшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за червень 2015 року на суму 581780,00 грн. та самостійно застосовано штраф в розмірі 3% від суми податкових зобов`язань. На переконання позивача, відповідач протиправно не відобразив в Акті перевірки такий уточнюючий розрахунок, з огляду на що і було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Суд не погоджується з наведеними доводами сторони позивача, з огляду на таке.

При детальному дослідженні судом податкових накладних позивача, а також податкових декларацій з податку на додану вартість за червень та за липень 2015 року з доданими до них розрахунками коригування сум податку на додану вартість (т.1 а.с.173-250, т.2 а.с.1-103), судом встановлено, що позивачем при визначенні податкових зобов`язань за липень 2015 року включено до розрахунку податкові накладні, складені в червні 2015 року (податкові накладні за №613-759 розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за липень 2015 року) (т.1 а.с.191-193).

З податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2015 року слідує, що РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" одночасно з таким виправленням показників податкової звітності за червень 2015 року штраф не сплачувався.

Поряд з цим, з матеріалів справи судом встановлено та підтверджено представником позивача у судовому засіданні, що 27.07.2015 позивач самостійно відкликав "Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок" (реєстраційний номер документу:; період: липень 2015; документ доставлено до районного рівня 1716 ДПІ у м.Рівному ГУ ДФС у Рівненській області 23.07.2015 в 16:04:57) та просив не приймати його до обліку як документ податкової звітності (т.2 а.с.155).

Відповідно до змісту Службової №742/15-01 від 28.07.2015, адресованої начальнику відділу приймання та обробки податкової звітності, начальник відділу контролю за декларуванням ПДВ повідомив, що РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" 23.07.2015 за № подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ за попередні періоди, у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, а 27.07.2015 подано лист №2455 з проханням не визнавати як податкову звітність такий уточнюючий розрахунок. Виходячи з викладеного, начальник відділу контролю за декларуванням ПДВ просив присвоїти уточнюючому розрахунку податкових зобов`язань від 23.07.2015 за № статус "не визнано як податкова звітність" та виключити з обліку дані щодо грошових зобов`язань, занесених до КОР (т.2 а.с.156).

Витягом з інтегрованої картки платника податків позивача підтверджуються дані щодо грошових зобов`язань позивача та відсутність їхнього уточнення позивачем (а.с.157-160).

Тобто, станом на час проведення перевірки та винесення спірного податкового повідомлення-рішення, РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал", у зв`язку з самостійно виявленими помилками, що містяться у раніше поданій податковій декларації (за червень 2015 року) не було подано уточнюючий розрахунок до декларації за червень 2015 року ні як окремий документ, ні як додаток до податкової декларації за липень 2015 року, не визначено штраф, передбачений абз.4 та абз.5 п.50.1ст.50 ПК України.

Натомість, позивачем до дод.5 розділу І податкової декларації з ПДВ за липень 2015 року безпідставно включені податкові накладні минулого звітного періоду, а саме: зареєстровані в ЄРПН з порушенням термінів реєстрації, податкові накладні червня 2015року на загальну суму ПДВ 581 678,69 грн.

Відповідно, твердження позивача про протиправність винесення спірного податкового повідомлення-рішення, з огляду на внесення ним виправлень до показників податкової звітності у відповідності до вимог ст.50 ПК України, є безпідставними та необґрунтованими.

Тому, суд дійшов висновку, що відповідач обґрунтовано не визнав внесені платником податків виправлення (які фактично були відсутніми) такими, що відповідають вимогам ст.50 ПК України та правомірно зменшив суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість за липень 2015 року на 581678,69 грн. зі збільшенням податкових зобов`язань з податку на додану вартість за червень 2015 року, про що прийняв оспорюване податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до п.123.1. ст.123 ПК України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З урахуванням встановлених обставин та вимог п.123.1. ст.123 ПК України, контролюючим органом правомірно застосовано до РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" штрафну (фінансову) санкцію з податку на додану вартість в сумі 145419,75 грн., в розмірі 25 відсотків нарахованого податкового зобов`язання 581 679,00 грн.

Подальші доводи сторони позивача на підтвердження своїх вимог про неправомірність дій відповідача при проведенні камеральної перевірки за липень 2015 року, викладені в додаткових поясненнях від 29.01.2020 (т.2 а.с.166-168), за своєю суттю є фактичною зміною підстав адміністративного позову, що не є допустимим на стадії розгляду справи по суті.

Так, відповідно до п.3 ч.3 ст.44 КАС України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Вимогами ст.47 КАС України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

Отже, відповідно до наведених правових норм у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи за правилами загального позовного провадження допускається лише у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання при первісному розгляді справи.

З даним позовом про оскарження податкового повідомлення-рішення від 05.10.2015 №, прийнятого на підставі матеріалів камеральної перевірки, РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" звернулося 15.02.2016.

При первісному розгляді справи ухвалою суду від 18.02.2016 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Підготовче провадження при новому розгляді справи закрито ухвалою суду від 20.12.2019.

Проведення перевірки повноти та своєчасності нарахування сум податкових зобов`язань з урахуванням даних Єдиного реєстру податкових накладних РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" за липень 2015 року, не може вважатися зміною фактичних обставин справи в 2020 році.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в ході вирішення даної справи, направленої на новий розгляд, зміна фактичних обставин після закінчення підготовчого засідання при первісному розгляді справи не відбулася.

У будь-якому випадку, суд наголошує на тому, що у даному випадку предметом перевірки була повнота та своєчасність нарахування сум податкових зобов`язань за липень 2015 року, з урахуванням даних Єдиного реєстру податкових накладних.

Із системного аналізу вимог пп.75.1.1 п.75.1 ст.75, п.102.1 ст.102, п.200.10 ст.200 ПК України слідує, що предметом камеральної перевірки окрім питань правильності оформлення податкових декларацій можуть бути й інші питання, зокрема своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стосовно проведення камеральних перевірок платників податків щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, та з урахуванням положень статті 102 Податкового кодексу України, Верховний Суд у постанові від 19.02.2019 по справі №819/1569/16, зазначив, що такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних. Відтак, строки, зазначені п.200.10 ст.200 ПК України стосуються перевірки даних, зазначених у податкових деклараціях.

За приписами ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідачем повністю доведено правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в порядку ст.77 КАС України, а відтак заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (вул. С.Бандери, 2, м. Рівне, 33028, ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська,12, м. Рівне, 33023, ) про визнання незаконним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 04 березня 2020 року.

Суддя Борискін С.А.