Справа № 420/5905/19
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5905/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Одеса

У залі судових засідань №33

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

при секретарі судового засідання - Довгальової Г.Г.,

за участю сторін:

представника позивача - Животовська Ю.О.,

представника відповідача - Тарановський Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» до Головного управління ДПС в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» до Головного управління ДПС в Одеській області, про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №000091507 від 19.09.2019 року, про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» фінансових санкцій у сумі 5 745 264,00 гривень.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

Ну думку Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН», під час фактичної перевірки оптового складу податківцями, у зв`язку з формальністю підходу до перевірки, не було встановлено реальну кількість товару, що належить ТОВ «ДИАМАН».

До одного з видів діяльності позивача відноситься складське господарство та саме з цією метою ТОВ «ДИАМАН» орендує складське приміщення загальною площею 6515,9 кв.м., яке використовується для розміщення оптового складу. Даний склад є діючим, у ньому постійно проходять вантажно-розвантажувальні роботи пов`язані з товарно-матеріальними цінностями. Проте, не зважаючи на загальну площу складського приміщення, вибіркове зняття залишків товарно-матеріальних цінностей було проведено перевіряючими Головного управління ДПС у Миколаївській області лише за півтори години, що на думку позивача, ставить під сумнів об`єктивність перерахунку залишків.

Крім того, на оптовому складі ТОВ «ДИАМАН» з метою створення передсезонних запасів знаходяться товарно-матеріальні цінності (продукція) ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» на відповідальному зберіганні згідно договору дистрибуції, що також не було враховано контролюючим органом під час проведення перевірки.

Наголошувалося, що положення Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» чітко не визначають самого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, лише вказує на обов`язок суб`єктів підприємницької діяльності на ведення такого обліку.

Стосовно перевищення встановленого ліміту залишку готівки по касі зазначалося, що на усну вимогу перевіряючих ТОВ «ДИАМАН» було надано на огляд та ознайомлення Наказ про встановлення ліміту каси, розробленого відповідно до Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148, яке вступило у силу 05.01.2018 року та затверджений порядок оприбуткування готівки в касі та порядок розрахунків ліміту каси з урахування Положення про ведення касових операції.

У наданому ТОВ «ДИАМАН» наказі про встановлення ліміту каси від 02.01.2018 року була допущена «помилка», а саме: у даті наказу замість 05.01.2019 року зазначено 02.01.2018 року. При цьому сам наказ містить посилання на Постанову №148 від 29.12.2017 року та відповідно порядок оприбуткування готівки у касі та порядок розрахунків ліміту каси встановлено саме з урахуванням вимог зазначеної Постанови.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року, вищезгадану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження по справі.

12 грудня 2019 року, продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

21 січня 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду суті.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№ЕП/9231/19 від 27.11.2019р.) на позовну заяву (а.с.157-205).

Відзив обґрунтований наступним.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 Податкового кодексу України платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Враховуючи той факт, що підприємством ТОВ «ДИАМАН»: не надано конкретну інформацію щодо залишків товарно-матеріальних цінностей, які належать ТОВ «ДИАМАН» та які належать ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА», які б дали змогу проаналізувати та дослідити питання по суті; не було надано жодних пояснень та бухгалтерських довідок; не надано договору відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей; не надано інформації по розрахункам з оплати послуг відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей; не надано план-схему розміщення ТМЦ ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» на складі ТОВ «ДИАМАН»; не надано оборотно-сальдові відомості по рахунку 28, 023 та 703 субрахунках; порушено вимоги п.85.2 ст.85 ПКУ; не реалізовано вимоги п.44.7 ст.44 Податкового кодексу України на думку Головного управління ДПС в Одеській області податкове повідомлення рішення №000091507 від 19.09.2019 року винесено правомірно.

Крім того, Постанова Правління Національного банку України №148 від 29.12.2017 року із змінами та доповненнями, внесеними постановою Правління Національного банку України №54 від 24.05.2018 року, набрала чинності з 01.06.2018 року. Однак, ТОВ «ДИАМАН» не розробило порядок розрахунку ліміту залишку готівки по касі до 30 червня 2018 року, а користувалося лімітом каси, установленим та затвердженим 02.01.2018 року, тобто до набрання чинності вищевказаними постановами. На підставі чого, за період з 01.04.2019 року по 19.08.2019 року, уся готівка, що перебувала у касі ТОВ «ДИАМАН» на кінець робочого дня і не здана ним відповідно до вимог Положення №148, вважається понадлімітною, так як ліміт каси не встановлено (незалежно від причин такого невстановлення).

У відповіді на відзив (вх.№46465/19 від 09.12.2019р.) Товариством з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» наголошувалося, що у відзиві на позовну заяву, Головним управлінням ДПС не було спростовано тверджень та аргументів позивача стосовно суті позовних вимог. Зазначалося, зокрема, що чинним законодавством не передбачено обов`язковість укладення плану-схеми при відповідальному зберіганні торгово-матеріальних цінностей. Крім того, зверталася увага, що під час перевірки оптовий склад свою роботу не припиняв, постійно відбувалися вантажно-розвантажувальні роботи, пов`язані з отриманням та відвантаженням товарно-матеріальних цінностей.

Крім того, під час проведення фактичної перевірки ТОВ «ДИАМАН» було ініційовано та створено інвентаризаційну комісію та проведено інвентаризацію ТМЦ на складі. За результатами наданими комісією, на складі відсутні недостача чи надлишок товару в обсягах, зазначених в акті перевірки (а.с.208-212).

У письмових поясненнях (вх.№8880/20 від 26.02.2020р.) ТОВ «ДИАМАН» наголошувало, що площа складського приміщення 6515,9 кв.м., тобто за півтори години фактичної перевірки не можливо перерахувати 62 позиції. Склад є діючим, а у суб`єкта господарювання відсутній обов`язок миттєвого відображення в обліку товарів. Крім того, під час перевірки реалізація ТМЦ не проводилася, що виключає можливість застосування штрафних санкцій (а.с. 228-232).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 06.02.2017 року, за № 1 034714.

До видів діяльності ТОВ «ДИАМАН» згідно код КВЕД, зокрема, відносяться: 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 52.10 Складське господарство; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.104-109).

01 квітня 2017 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» та Публічним акціонерним товариство «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» укладено Договір дистрибуції №001/17 (а.с.36-56).

Частиною 5 Договору дистрибуції №001/17 від 01 квітня 2017 року передбачено, що з метою створення передсезонних запасів, Публічне акціонерне товариство «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» може за погодженням з ТОВ «ДИАМАН» передати товар на зберігання. Передача товару на зберігання відбувається на підставі замовлення, шляхом підписання товарно-супровідних документів, у яких зазначено, що товар передано на зберігання (а.с.40).

Відповідно до Додаткової угоди до Договору дистрибуції №001/17 від 01.04.2017 року від 01 квітня 2019 року, у зв`язку зі зміною найменування, усі права і обов`язки, які належали Публічному акціонерному товариству «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» за договором належать Приватному акціонерному товариству «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА» (а.с.57).

29 травня 2017 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КИП», укладено Договір оренди нежитлового приміщення №0011а/ДМ (а.с.58-60).

Згідно умов вищевказаного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «КИП» передає, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» бере у тимчасове володіння офісне та складські приміщення за адресою : м. Миколаїв, вул. Яворницького Дмитра, 2/2, а саме: офісне приміщення площею 25 м2 та складські приміщення площею 6515,9 м2.

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області, відповідно до наказу №1856 від 15.08.2019 року (а.с.162) та направлень на перевірку №3328/14-29-01-04-36, №3327/14-29-01-04-36 та №3326/14-29-01-04-36 від 16.08.2019 року (а.с.163-165), на підставі підпунктів 80.2.4, 80.2.5 пункту 80.2 Податкового кодексу України, було проведено фактичну перевірку щодо дотримання ТОВ «ДИАМАН» норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтва, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), за адресою: м. Миколаїв, вул. Яворницького Дмитра, буд.2/2 з 16 серпня 2019 року, тривалістю 10 діб, за період діяльності з 15.05.2017 року по дату закінчення перевірки.

За наслідками проведеної перевірки складено Акт фактичної перевірки ТОВ «ДИАМАН» щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обліку підакцизних товарів №0232/14/29/14/41127146 від 27.08.2019 року (а.с.28-34).

У вищевказаному акті зазначено, що посадовими особами ГУ ДПС у Миколаївській області встановлені порушення ТОВ «ДИАМАН»:

- п.12 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 2 872 632,00 гривень (надлишок товарів у розмірі 375360,90 гривень та нестача товарів у розмірі 2 497 271,10 гривень);

- п.15 розділу ІІ Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №148 від 29 грудня 2017 року, а саме: перевищення встановленого ліміту залишку готівки по касі на загальну суму 4 635 631,90 гривень (а.с.34).

Представники ТОВ «ДИАМАН» від підписання акту перевірки №0232/14/29/14/41127146 від 27.08.2019 року відмовились, про що посадовими особами контролюючого органу було складено акт відмови від підписання акта перевірки №0232/14/29/14/41127146 від 27.08.2019 року (а.с.161).

Не погоджуючись з висновками перевірки контролюючого органу викладеними в Акті №0232/14/29/14/41127146 від 27.08.2019 року, ТОВ «ДИАМАН» було подано заперечення №23 від 05.09.2019 року (а.с.22-27).

Головним управлінням ДПС у Миколаївській області за результатами розгляду заперечень ТОВ «ДИАМАН», відповіддю №291-10/14-29-05-06-09 від 16.09.2019 року повідомлено позивача, що змін до акту перевірки №0232/14/29/14/41127146 від 27.08.2019 року не внесено (а.с.14-21).

На підставі Акту перевірки №0232/14/29/14/41127146 від 27.08.2019 року, з урахуванням результатів розгляду заперечень №291-10/14-29-05-06-09 від 16.09.2019 року, Головним управлінням ДПС в Одеській області 19.09.2019 року винесено податкове повідомлення-рішення форми «С» №000091507, яким до ТОВ «ДИАМАН» за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, застосовано штрафні санкції у розмірі 5 745 264,00 гривень (а.с.12-13).

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу та податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі Податковий кодекс).

Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 року (далі Закон України №265/95-ВР), суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або у безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані, зокрема, вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Положення Закону України №265/95 чітко не визначають самого порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, лише вказує на обов`язок суб`єктів підприємницької діяльності на ведення такого обліку.

До документів, що є підставою для оприбуткування товару, як правило, належать накладні, податкові накладні та товарно-транспортні накладні. Такі документи є підставою для внесення запасів до облікових бухгалтерських реєстрів та підтвердження права власності на них.

Статтею 6 Закону №265/95-ВР встановлено, що облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) ведеться у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Національним положенням (стандартом) є затверджене наказом Міністерства фінансів України №246 від 20.10.1999 року Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси» (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 02.11.1999 року за №751/4044), яким визначено методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про запаси і розкриття її у фінансовій звітності.

Норми Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси» застосовуються підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами незалежно від форм власності (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності).

Згідно Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», запаси - активи, які: утримуються для подальшого продажу (розподілу, передачі) за умов звичайної господарської діяльності; перебувають у процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва; утримуються для споживання під час виробництва продукції, виконання робіт та надання послуг, а також управління підприємством.

Правові ж засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХIV від 16.07.1999 року (далі - Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; облікова політика - сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Відповідно до приписів частин 1, 2 та 5 статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

Крім того, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами регулюється «Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затверджене Наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 року (далі Положення №88).

Пунктом 3.5. Положення №88 передбачено, що перенесення інформації з первинних документів до облікових регістрів повинно здійснюватися у міру її надходження до місця обробки, проте не пізніше терміну, що забезпечує своєчасну виплату заробітної плати, складання бухгалтерської та іншої звітності і розрахунків.

Згідно ч. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Будь-яких обов`язків щодо миттєвого відображення в обліку товарів, що надійшли, зазначені норми не містять.

Згідно зі статтею 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У свою чергу, законодавством не передбачено, що за місцем знаходження господарської одиниці суб`єкта господарювання повинні зберігатись оригінали первинних документів на придбання товарно-матеріальних цінностей, які є підставою для бухгалтерського обліку, ведення якого відповідно до статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» покладено на уповноважену особу.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 01 квітня 2017 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» та Публічним акціонерним товариство «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» (Приватне акціонерне товариство «АБІНБЕВ ЕФЕС УКРАЇНА») укладено Договір дистрибуції №001/17 (а.с.36-56).

Факт передачі товарів ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» у відповідальне зберігання ТОВ «ДИАМАН», що прямо передбачено договором дистрибуції №001/17 від 01 квітня 2017 року, підтверджується наявними у матеріалах справи накладними (передачі на відповідальне зберігання) (а.с.62-97) та оборотно-сальдовими відомостями (а.с.97-103).

Суд звертає увагу, що у вищевказаних накладних (передачі на відповідальне зберігання) зазначається, що пунктом розвантаження є саме складське приміщення за адресою: м. Миколаїв, вул. Яворницького Дмитра, 2/2.

Стосовно посилань Головного управління ДПС в Одеській області, що до закінчення перевірки ТОВ «ДИАМАН» не було надано, зокрема, договору дистрибуції №001/17 від 01 квітня 2017 року, плану-схеми розміщення товарно-матеріальних цінностей ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» на складі ТОВ «ДИАМАН», оборотно-сальдових відомостей по рахункам, а у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 Податкового кодексу України платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, не заперечувалося відповідачем та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «ДИАМАН» скористалось правом наданим пунктом 44.7 статті 44 Податкового кодексу України та протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отриманням акта перевірки, надіслало контролюючому органу, що проводив перевірку, заперечення та додаткові документи (а.с.22-27).

Як вбачається з вищевказаних заперечень, ТОВ «ДИАМАН» було надано Головному управлінню ДПС у Миколаївській області, зокрема: копію договору дистрибуції №001/17 від 01.04.2017 року з додатковими угодами, копію наказу про проведення інвентаризації, накладні (передачі на відповідальне зберігання), копію товарно-транспортної накладної.

Крім того, у зв`язку з проведенням фактичної перевірки та на виконання статті 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.7 р.І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань №879 від 02.09.2014 року, п.12 Порядку подання фінансової звітності №419 від 28.02.2000 року, Наказом №2-і від 17.08.2019 року, ТОВ «ДИАМАН» було ініційовано проведення відбіркової інвентаризації товарно-матеріальних запасів підприємства станом на 17 серпня 2019 року (а.с.192), акт за результатами якої також було надіслано Головному управлінню ДПС у Миколаївській області (а.с.191-203).

Суд критично ставиться, поміж іншим, і до посилань Головного управління ДПС в Одеській області, що ТОВ «ДИАМАН» не було надано під час проведення перевірки плану-схеми розміщення ТМЦ ПАТ «САН ІНБЕВ УКРАЇНА» на складі ТОВ «ДИАМАН», оскільки з огляну на встановлену свободу договору, закріплену Цивільним кодексом України та умов договору дистрибуції №001/17 від 01.04.2017 року, дана план-схема не передбачена.

Крім того, суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків контролюючого органу та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що твердження Головного управління ДПС в Одеській області про порушення ТОВ «ДИАМАН» п.12 статті 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 року «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: ведення з порушенням обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 2 872 632,00 гривень (надлишок товарів у розмірі 375360,90 гривень та нестача товарів у розмірі 2 497 271,10 гривень) не відповідають фактичним обставинам та спростовуються матеріалами справи.

Щодо порушення ТОВ «ДИАМАН» п.15 розділу ІІ Положення ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України №148 від 29 грудня 2017 року, а саме: перевищення встановленого ліміту залишку готівки по касі на загальну суму 4 635 631,90 гривень, про яке йдеться в Акті перевірки №0232/14/29/14/41127146 від 27.08.2019 року та у відзиві на позовну заяву, суд зазначає, що на час проведення перевірки Головним управлінням ДПС у Миколаївській області (наказ про проведення перевірки від 15.08.2019 року), Указ президента №436/95 від 12 червня 1995 року, який встановлював фінансові санкції у вигляді штрафу за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) у касах готівки втратив чинність з 20 червня 2019 року, на підставі Указу Президента України №418/2019 від 20.06.2019 року.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №000091507 від 19.09.2019 року.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.53 Рішення ЄСПЛ по справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява №387/03); при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом»; тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Згідно п. 110 Рішення ЄСПЛ по справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (заява №36985/97); адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав для призначення податкових штрафів має саме податкове управління».

Крім того, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви, ТОВ «ДИАМАН» сплачено судовий збір у розмірі 19210,00 гривень, згідно платіжного доручення №1393 від 01 жовтня 2019 року, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» (65144, м. Одеса, вулиця Люстдорфська дорога 140А/2, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вулиця Семінарська 5, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №000091507 від 19.09.2019 року, про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» фінансових санкцій у сумі 5 745 264,00 гривень задовольнити.

Податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №000091507 від 19.09.2019 року, про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» фінансових санкцій у сумі 5 745 264,00 гривень визнати протиправним та скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДИАМАН» () понесені судові витрати у розмірі 19210,00 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) гривень.

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Повне рішення складено та підписано 05 березня 2020 року.

Суддя Балан Я.В.

.