Справа № 711/7079/19
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7079/19
Провадження № 2-а/711/9/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.2020 м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судових засідань Осадчій А.Ю.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Шерстюка Олександра Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Шерстюка Олександра Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.08.2019 вона рухалась на власному автомобілі Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , автомобільною дорогою М-12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (714 км. 550 м.), де її було зупинено капралом поліції Шерстюком О.В., який повідомив, що вона порушила вимогу пункту 8.7.3 є) ПДР України: здійснивши рух на заборонений сигнал світлофора, а саме на жовтий, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Поліцейським на місці зупинки відразу було складено постанову серії НК № 533602 від 27.08.2019, якою притягнуто її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

У позові також зазначено, що вказаного порушення правил дорожнього руху нею допущено не було, оскільки 27.08.2019 близько 01.55 хв., на автомобільній дорозі М-12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (714 км. 550 м.) вона здійснила рух на дозволений мигаючий зелений сигнал світлофора, про що і повідомила поліцейському та надала письмові пояснення. Між тим, у якості доказу їй продемонстрували відеозапис, зроблений камерою невідомого походження. Що то була за камера, наскільки законним є її використання для фіксації правопорушень - таку інформацію надати їй відмовились.

Позивачка вважає, що притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є незаконним, необгрунтованим та недоведеним. Вказана вище постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону з наступних підстав:

-вона не порушувала Правил дорожнього руху. Доказів того, що вона проїхала перехрестя на забороняючий сигнал світлофора, співробітником поліції, яким складено постанову, не наведено. Сам він знаходився на значній відстані від перехрестя, тож воно було поза полем його зору, та враховуючи нічний час, він не міг точно встановити момент перетину межі перехрестя (стоп-лінії) відповідно до увімкненого на той момент сигналу світлофору;

-вона діяла відповідно до п. 16.8 Правил дорожнього руху, який не тільки дозволяє, а й зобов`язує водія, що виїхав на перехрестя на дозволяючий сигнал світлофора, продовжити рух у вказаному напрямку, незалежно від сигналу світлофора на виїзді. Пункт 8.11 Правил дорожнього руху, який дозволяє водієві, що не може за зміни сигналу світлофора зупинити транспортний засіб у вказаному ПДР місці, не вдаючись до екстреного гальмування, продовжувати рух за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. В даному випадку склалася саме така ситуація, але співробітником поліції, який склав постанову, це не було прийнято до уваги. Тобто, фактично вона діяла правомірно, і у її діях взагалі не було порушень вимог ПДР.

На підставі зазначеного вище, просить скасувати постанову поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП капрала поліції Шерстюка О.В. серії НК № 533602 від 27.08.2019, якою її, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.09.2019, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/7079/19 (а.с. 6).

Ухвалою суду від 04.09.2019 адміністративний позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду за правилами ст.ст. 286, 268-269 КАС України та ст. 289 КУпАП. Крім того, сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи (а.с. 7).

18.11.2019 до суду від відповідача - поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП капрала поліції Шерстюка О.В. надійшов відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що позовні вимоги ОСОБА_1 є незаконними, безпідставними та необгрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві.

Також вказує, що 27.08.2019 о 01:55 год. при здійсненні патрулювання екіпажем, ним, спільно із напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz, номерний знак НОМЕР_1 на 714 км А/Д М-12 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка», здійснила рух на заборонний (жовтий) сигнал світлофора, чим порушила вимоги п. 8.7.3.ґ Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, враховуючи положення чинного законодавства, у його діях, як поліцейського, при винесенні постанови серії НК №533602 від 27.08.2019 відносно гр. ОСОБА_1 порушень не було. Оскаржувана постанова відповідає всім вимогам закону, а її суть обставинам правопорушення.

Крім того, позивачка обґрунтовуючи свої позовні вимоги не зробила жодних посилань та не надала жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в її діях порушень Правил дорожнього руху України.

Разом з цим, звертає увагу суду, що при винесені постанови позивачці були роз`ясненні її права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Треба врахувати, що позивачка скористалася своїми правами на власний розсуд і не заявила жодної письмової чи усної заяви/клопотання як під час підготовки, так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку п. 5, ст. 278 КУпАП, надала письмові пояснення з приводу проїзду на жовтий сигнал світлофора, котрі були прийняті до уваги під час прийняття рішення по справі.

Відповідно до письмових пояснень гр. ОСОБА_1 , позивачка здійснила рух на жовтий сигнал світлофора з метою уникнення різкого гальмування, так як зміна сигналу світлофора відбулася в останній момент, що повністю не відповідає дійсності, оскільки увімкненню жовтого сигналу світлофору передував зелений миготливий сигнал світлофору, який згідно з п. 8.7.3.в ПДР України інформує про те, що незабаром буде увімкнено сигнал, який забороняє рух. Таким чином, увімкнення жовтого сигналу світлофора не було для позивачки несподіваним. Знання та належне виконання ним положень п. 8.7.3 у поєднанні з п. 2.3.6 ПДР України, який зобов`язує водіїв для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, дозволило б позивачці дотримуватися вимог п. 8.7.3 ПДР України без порушення правил дорожнього руху.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що в оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення чинних Правил дорожнього руху України. Постанова серії НК №533602 від 27.08.2019 складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Таким чином, просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

У судове засідання 28.02.2020р. позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надавши до суду заяву від 28.02.2020 про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання 28.02.2020р. відповідач поліцейський взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП капрал поліції Шерстюк О.В. не з?явився. У поданому відзиві на адміністративний позов заявлено клопотання про розгляд справи без його участі.

Враховуючи думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного:

спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Шерстюком О.В., винесено постанову серії НК № 533602 від 27.08.2019 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення (штраф) у розмірі 425 грн. 00 коп., за те, що вона 27.08.2019 о 01 год. 55 хв., рухаючись на власному автомобілі Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , автомобільною дорогою М-12 Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка (714 км. 550 м.), здійснила рух на заборонений сигнал світлофора, а саме на жовтий, порушивши вимогу підпункту «є» пункту 8.7.3 ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 2).

Також встановлено, що позивачка, заперечуючи факт вчинення нею вищезазначеного правопорушення зазначила, що перехрестя вона почала перетинати на зелений миготливий сигнал світлофора, але коли вона знаходилася на самому перехресті, засвітився жовтий сигнал світлофора, тому вона продовжила рух по перехрестю, що не суперечить положенням пункту 8.11 ПДР.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР, сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно із п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пунктом 8.11 ПДР передбачено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною 1 статті 222 КУпАП визначено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 2 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктами 5 та 6 розділу ІV вказаної Інструкції передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП). У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП). Постанова набирає законної сили після її вручення особі, або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні.

До того ж, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

При дослідженні судом оскаржуваної постанови, що долучена до позову, встановлено, що вона винесена на місці події у письмовій формі. При цьому, у постанові зазначено, що до неї додаються відеореєстратор та пояснення. Між тим, оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Крім того, відповідачем до суду було надано лише письмовий відзив на адміністративний позов та копія пояснення ОСОБА_1 від 27.08.2019р., без долучення належних та допустимих доказів в обґрунтування їхньої позиції щодо заявлених позовних вимог, зокрема відеозапису.

Слід зазначити, що Законом України від 14.07.2015 № 596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем, на якого в силу ч. 2 ст. 77 КАС України, покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, не надано суду належних та переконливих доказів (даних відеофіксації, даних фотофіксації, даних пояснень-опитування очевидців події, відомостей про режим роботи світлофора, в т.ч. у нічний час, даних про наявність чи відсутність на автодорозі дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) або дорожнього знаку 5.62, тощо), у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за яке її було притягнуто до відповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Надаючи оцінку обставинам справи та наявним доказам, суд виходить з того, що автомобіль позивачки розпочав рух на перехресті на зелене миготливе світло (що не спростовано відповідачем) та, з урахуванням дорожньої обстановки, позивачка не змогла б зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, тому позивачка продовжила рух далі на жовте світло світлофору, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам п. 8.11 ПДР України. Крім того, відповідачем не доведено умову наявності на дорозі дорожньої розмітки, враховуючи норми п.16.8 ПДР України.

Заперечення проти оскаржуваної постанови, які містяться у відзиві на адміністративний позов ґрунтуються на незгоді з позицією позивачки, що не спростовує неправомірності прийнятої постанови.

Зокрема, відповідач зазначає, що водій ОСОБА_1 під час руху зобов`язана була врахувати наявність світлофорів та вибрати безпечну швидкість руху, щоб контролювати рух свого транспортного засобу та вчасно реагувати на зміну сигналів світлофора і не здійснювати рух на забороняючі сигнали.

Досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про відсутність доказів вчинення позивачкою вказаного правопорушення.

За таких обставин, факт вчинення позивачкою правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є недоведеним, а тому притягнення її до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана позивачкою постанова підлягає скасуванню.

При цьому, враховуючи принципи єдності судової практики щодо розгляду справ вказаної категорії, на думку суду, це судове рішення відповідає висновкам, що висвітлені у постанові Верховного Суду від 26.07.2019 по справі № 751/4088/17.

На підставі викладеного, керуючись КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 20, 77, 122, 222, 286, 227, 228, 241-246, 294, 295 КАС України, Правилами дорожнього руху України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 533602 від 27.08.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп., винесену поліцейським взводу №1 роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Шерстюком Олександром Валерійовичем, - скасувати.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 28.02.2020.

Головуючий: С. М. Позарецька