Справа № 454/800/19
Суддя: Веремчук О. А.
Дата ухвалення: 2020-01-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 454/800/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Веремчук О. А.

за участю секретаря: Синевська Г.В., Баран О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

в суді на розгляді перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови.

Позов мотивований наступним : постановою в справі про порушення митних правил №0796/20900/19 від 12.03.2019 р. що винесена заступником начальника Львівської митниці ДФС - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Муха О.C., ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. З ст. 470 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500грн.

Підставою винесення даної постанови стало те, що 15.06.2018 р. об. 19 год. 34 хв. через митний пункт пропуску «Угринів» Сенюк P ОСОБА_3 O ОСОБА_3 ввезла на територію України автомобіль марки VW «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 та станом на 13.02.2019р. даний автомобіль не вивозила за межі України.

На розгляді даної справи позивачем було надано пояснення (копія додається), де нею вказано, що вона не мала змоги вивезти автомобіль оскільки у неї була депортація терміном 6 місяців та не знала, що саме нею перевезений автомобіль, крім того просила звільнити її від відповідальності у зв`язку із малозначністю правопорушення.

Проте, Львівською митницею ДФС пояснення ОСОБА_2 та додані документи не взято до уваги, та на їх спростування в постанові зазначено лише формальні обґрунтування.

Позивач не згідний із даною постановою, вважає, що вона винесена із порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає дійсним обставинам справи, виходячи з наступного.

22.05.2018р. уповноваженим органом в м. Любліні прийнято рішення про зобов`язання іноземця про повернення №NA-LB/171/D-ZDP/2018, даним рішенням було зобов`язано ОСОБА_2 повернутися в Україну та заборонено їй в`їзд на територію Республіки Польща та інших держав Шенгенської зони на строк шести місяців рахуючи від дня здійснення рішення.

На виконання даного рішення ОСОБА_2 разом із своїм знайомим громадянином Польської Республіки ОСОБА_4 в автомобілі марки VW «Golf» реєстраційний номер НОМЕР_2 . перетнули митний кордон України. За кермом автомобіля був саме він, а позивач знаходилась на пасажирському сидінні, оскільки в неї на той час була травма ока.

У зв`язку із депортацією терміном на 6 місяців, вона була позбавлена можливості в`їхати на територію Республіки Польща.

Лише після того коли термін депортації сплив та ОСОБА_2 виробила всі необхідні документи, її знайомий поляк приїхав до неї, та вони разом 13.02.2019р. поїхали до Республіки Польща, де цього ж дня був складений протокол про порушення митних правил.

ОСОБА_2 не знала про те, що саме вона 15.06.2018р. ввезла на територію України автомобіль марки VW «Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки як вказано вище за кермом був громадянин Польщі.

Тому вона і не вживала жодних заходів аби вивезти автомобіль за межі території Польщі та повідомити митницю про форс-мажорні обставини, а саме неможливість вивезти автомобіль через депортацію.

Більше того, ще раз наголошую, що автомобіль ввозив знайомий позивачки ОСОБА_5 та знаючи про той факт (хто автомобіль ввозив той повинен його вивезти) саме ОСОБА_5 і вивіз даний автомобіль. Дану інформацію вона просила перевірити, перед прийняттям постанови. Однак це Відповідачем було проігноровано.

Наведені факти свідчать про те, що ОСОБА_2 не мала фізичної можливості перетнути кордон через свою депортацію, а у зв`язку із тим, що вона не знала, що автомобіль ввезений па територію України на її ім`я, не повідомила митницю про неможливість вивезення.

Такі факти підтверджуються письмовими доказами.

З вказаних вище письмових доказів вбачається, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад проступку, передбачений ч.З ст. 470 Митного кодексу України, яка передбачає відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки диспозиція даної норми стосується лише транспортних засобів комерційного призначення, мій автомобіль не є комерційним автомобілем, а вона перетинала митний кордон України як фізична особа в приватних справах, не пов`язаних з господарською діяльністю.

Як вбачається із поданих ОСОБА_2 пояснень, окрім вище загаданого, вона просила з урахуванням ст. 489 МК України та 22 КУпАП звільнити її від адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

В своїх поясненнях, ОСОБА_1 вказувала, що є безробітною, а єдиним її доходом є тимчасові заробітки, які ледь вистарчає на її життя. Окрім того, вона змушена утримувати ще своїх батьків які є пенсіонерами.

Через депортацію терміном 6 місяців та незнання про факт ввезення на її ім`я автомобіля, вона не мала можливості повідомити Львівську митницю про вказаний випадок.

Вона дуже шкодує про вчинене, оскільки така ситуація виникла через форс мажорні обставини, що від неї не залежали.

З аналізу оскаржуваної постанови в справі про порушення митних правил вбачається, що заступник начальника Львівської митниці ДФС взагалі не встановлював пом`якшуючих чи обтяжуючих обставин, щире каяття, не встановив підстав для звільнення ОСОБА_2 від відповідальності чим порушив вимоги ст. 489 МК України, 33 КпАП України.

Суд, за наслідкам розгляду справи перевіряє законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, проте необхідно звернути увагу на те, що цей суб`єкт владних повноважень, в даному випадку Львівська митниця, в порушення вимог ст. 489 Митного Кодексу України, взагалі не досліджувала обставини, що пом якіиують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності

Таким чином в цьому і полягає незаконність винесеної постанови Львівської митниці.

При прийнятті оскаржуваної постанови Львівська митниця ДФС на вказані обставини не звернула увагу, хоча при обранні міри покарання, орган, який уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний встановити факти визначені ст. 22 КУпАП та з урахуванням цього, обрати вид покарання.

Вирішувати питання про звільнення особи від адміністративної відповідальності відносяться до прерогативи органу, який розглянув справу, тобто Львівської митниці ДФС.

Проте, як вбачається із тексту оскаржуваної постанови та із наданих вище пояснень. Відповідач цього питання взагалі не вирішував.

Якщо Відповідач при обранні ОСОБА_2 покарання, постанову склав з дотриманням всіх нормативно правових актів, то в цій постанові повинно було міститися один із цих аргументів:

- З урахуванням, всіх обставин справи та особи правопорушника Львівська митниця ДФС не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності; або

- З урахуванням, всіх обставин справи, особи правопорушника, визнання ним вини, скрутного матеріального становища, ОСОБА_2 слід звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Проте, Львівська митниця питання щодо звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності взагалі не розглядала, що стверджується матеріалами справи, а тому постанова в справі про порушення митних правил від 12.03.2019р. підлягає скасуванню.

У зв`язку з наведеним, вважає, що постанова в справі про порушення митних правил якою на ОСОБА_2 накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500 грн., є надто суворою, а тому її слід скасувати, звільнивши ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.З ст.470 МК України, обмежившись усним зауваженням, відповідно до ст.22 КпАП України.

Представник відповідача Львівської митниці Державної фіксальної служби України подав відзив на вище зазначений позов повідомивши про те, що розглянувши адміністративний позов ОСОБА_2 до Львівської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 гривень, вважаємо його необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.

13.02.2019 року о 14 год. 19 хв., в зону митного контролю МАПП «Угринів» Львівської митниці ДФС, смугою руху «зелений коридор» заїхав транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN- GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким слідувала громадянка України ОСОБА_2 з України до Республіки Польща.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу, внесення даних про нього та особу яка слідувала даним автобусом в ПІК «Інспектор - 2006» та ЄАІС Держмитслужби України встановлено, що 15.06.2018 року, громадянка ОСОБА_6 . ввезла через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС на митну територію України транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN¬GOLF», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN- НОМЕР_4 , без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України.

Згідно автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор-2006» та ЄАІС Держмитслужби України зазначений транспортний засіб з митної території України станом на 13.02.2019 року не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства, не поміщений.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу.

При цьому, згідно з гл. 55 р. ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Отже, пропуск 15.06.2018 року, ввезеного на митну територію України даного автомобіля, здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.І ст. 381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

В наданому 13.02.2019 року поясненні з причин не вивезення вказаного транспортного засобу з митної території України гр. ОСОБА_1 вказала, що не

мала можливості доставити транспортний засіб до митного органу так як отримала заборону на вїзд до Республіки Польща, а також даний автомобіль у зв`язку з поломкою знаходився в ремонті.

Відповідно до Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118 обставини непереборної сили - смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Заборона вїзду до Республіку Польща не є обставиною непереборної сили. Окрім того, гр. ОСОБА_2 при в`їзді 15.06.2018 року знала, що в неї є заборона на вїзд до Республіки Польща, а отже свідомо та умисно вчиняла правопорушення (Рішення про зобов`язання іноземця до поверненя від 22.05.2018р.). Крім цього гр. ОСОБА_2 мала можливість вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України в країну не Шенген зони.

Проведення ремонту транспортного засобу, не може розцінюватись як поважна причина (обставиною непереборної сили) щодо не вивезення його за межі митної території України. Окрім того, ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад на лаветі -причепі).

Отже, надані гр. ОСОБА_2 пояснення щодо проведення ремонтних робіт не є обставинами непереборної сили, згідно чинного законодавства.

Разом з тим, вищевказаним Порядком передбачено підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження

(зіпсуття, знищення, втрата, тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Документальне підтвердження - надання митниці відповідних документів, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили.

У випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митниці, яка здійснює контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили. Разом із заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені у встановленому порядку.

ОСОБА_7 жодних документів, що підтверджують факт аварії дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, визначених статтею 460 МК України не надала.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 перевищила встановлений статтею 95 МК України строк доставки товарів, а саме: транспортного засобу, що перебуває під митним контролем до митного органу призначення більше ніж на 10 діб.

Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС Держмитслужби України, гр. ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягалася.

Отже, в діях даної громадянки наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч. З ст. 470 Митного кодексу України.

У своїх поясненнях наданих під час складання протоколу про порушення митних правил позивач як на підставу невивезення у встановлений законодавством строк транспортного засобу посилається на факт його поломки та перебування на ремонті.

Наведена причина порушення терміну доставки не відноситься до аварії чи обставин непереборної сили і не може звільняти особу від відповідальності.

Так, згідно із ч. 1 ст. 460 МК України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином дана норма чітко визначає умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є аварія, дія обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року №1118 до обставин непереборної сили відносяться смерть власника транспортного засобу, стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря тощо, закриття шляхів тощо), військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується транспортний засіб, страйк, злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника транспортного засобу, дорожня пригода за участю транспортного засобу, яка спричинила повне або часткове його пошкодження, неможливість подальшого руху транспортного засобу, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу, інші схожі за характером обставини чи події.

Тож, як бачимо, обов`язковою ознакою обставин непереборної сили є надзвичайність та невідворотність.

Разом з тим, вищевказаним Порядком передбачено документальне підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили - часткового чи повного пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата, тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Також у свої постанові від 18.01.2018 р. у справі № 876/78/18 (459/2751/17) Львівський апеляційний адміністративний суд зазначає, що «докази, які підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили відсутні, а тому терміни перебування автомобіля на ремонті, в контексті ст. 192 МК України не підлягають виключенню зі встановленого ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту, оскільки його не переривають...

Таким чином, в ході розгляду справи, позивачем не надано суду жодних підтверджуючих документів обставин, зазначених у ст. 460 МК України, що виключають адміністративну відповідальність, на момент складання протоколу про порушення митних правил до митного контролю, а повідомлення про поломку автомобіля не є обставиною, що виключає адміністративну відповідальність.»

На підтвердження правової позиції митниці, слід наголосити, що Верховний Суд В ухвалі від 06.06.2018 року у справі № 339/198/16 зазначає про, те що «апеляційним судом, на відміну від суду першої інстанції, було зроблено обґрунтований висновок, що такі факти як: вихід із ладу транспортного засобу та його подальший ремонт не можуть бути прирівняні до аварії або обставин непереборної сили. Доказів того, що такий ремонт був здійснений у зв язку із обставинами аварії або дії обставин непереборної сили позивачем у судовому процесі надано не було».

В своїй позовній заяві позивач зазначає про те, що нею не ввозився жодний транспортний засіб на митну територію України.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Згідно інформації, яка міститься в єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) Департаменту митної справи ДФС України вищевказаний транспортний засіб ввезла на митну територію України саме гр. ОСОБА_1 .

Оскільки на момент ввезення позивачем вище зазначених транспортних засобів митні органи не перевіряли документи у пасажирів транспортних засобів, а лише у водія, за умови не подання позивачем документів у якості водія транспортного засобу, у посадової особи митниці була б відсутня фізична можливість внести таку інформацію, яка є достовірною.

Виходячи з вищевикладеного, позивач не надав ні до митниці, ні до суду жодних документів на підтвердження того, що ним не ввозився вищевказаний транспортний засіб на митну територію України.

Позиція митниці підтверджена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 12.10.2016 року у справі № К/800/12331/16: «колегія суддів Вищого адміністративного суду України вважає безпідставними доводи позивача щодо його перебування у транспортному засобі лише в якості пасажира, оскільки у відомості з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Департаменту митної справи ДФС України вноситься інформація стосовно особи, яка керувала автомобілем, а не перебувала у ньому в якості

пасажира».

Враховуючи вищевикладене, вважають, що Львівською митницею ДФС правомірно притягнуто гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просимо суд, керуючись нормами Митного кодексу України, та КАС України, відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Позивач ОСОБА_1 та її адвокат Семенюк Р.А. в судове засідання не прибули, подали заяву про слухання справи у їх відсутності, позов підтримують та просять задоволити позовні вимоги.

Представник відповідача Львівської митниці Державної фіксальної служби України в судове засідання не прибув та подав відзив на позов, просить суд в позові відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку:

Згідно ч.З ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Нормами ст.ст. 90 та 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього кодексу.

Згідно п. 9 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 КУпАП продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її є обставиною, що обтяжує відповідальність за адміністративне правопорушення.

Згідно до поданих до справи матеріалів вбачається, що постановою Державної фіксальної служби України від 12.03.2019 року громадянку України ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил за ст.470 ч.3 Митного кодексу України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду та ознайомившись з матеріалами справи суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови слід відмовити, оскільки позивач не надав ні до митниці, ні до суду жодних документів на підтвердження того, що ним не ввозився вищевказаний транспортний засіб на митну територію України, позивачем не надано суду жодних підтверджуючих документів обставин, зазначених у ст. 460 МК України, що виключають адміністративну відповідальність, на момент складання протоколу про порушення митних правил до митного контролю, а повідомлення про поломку автомобіля не є обставиною, що виключає адміністративну відповідальність. Заборона вїзду до Республіку Польща не є обставиною непереборної сили. Окрім того, гр. ОСОБА_2 при в`їзді 15.06.2018 року знала, що в неї є заборона на вїзд до Республіки Польща, а отже свідомо та умисно вчиняла правопорушення (рішення про зобов`язання іноземця до повернення від 22.05.2018р.). Крім цього гр. ОСОБА_2 мала можливість вивезти вказаний транспортний засіб за межі митної території України в країну не Шенген зони.

Проведення ремонту транспортного засобу, не може розцінюватись як поважна причина (обставиною непереборної сили) щодо не вивезення його за межі митної території України. Окрім того, ремонт транспортного засобу не міг завадити вивезти його за межі митної території України за допомогою інших способів (наприклад на лаветі -причепі). .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 73, 74, 77, 90, 241-246, ч.1 Перехідних Положень КАС України, суд

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Сокальський районний суд в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Головуючий: О. А. Веремчук