Справа № 560/2953/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2953/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Божук Д.А.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

26 лютого 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року (виготовлено 08 листопада 2019 року у м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 26.09.2019 звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії як особі з інвалідністю 3 групи загального захворювання;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи, зазначений в трудовій книжці серії НОМЕР_1 до стажу роботи для призначення пенсії як особі з інвалідністю та призначити ОСОБА_1 пенсію з 09.07.2019.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.11.2019 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16.08.2019 №16 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1989 року по 1998 рік та навчання у Волочиському професійно-технічному училищі №5 з 01.09.1974 по 17.07.1976, відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 24.06.2019.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 768,40 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що страховий стаж позивача є недостатнім для призначення пенсії як особі з інвалідністю (15 років). При цьому, до страхового стажу не враховано періоди роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1989 року по 1998 рік згідно з архівною довідкою №03-01/38 від 22.01.2019 та період навчання у Волочиському професійно-технічному училищі №5 згідно з атестатом №788 від 17.07.1976, оскільки в цих документах зазначено прізвище ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Кринцидлов, що не відповідає паспортним даним позивача. Також немає підстав враховувати до стажу періоди роботи, зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , оскільки бланк трудової книжки випущено у 2000 році (дата заповнення книжки відсутня), а записи про періоди трудової діяльності починаються з 1974 року.

Правом подати до суду відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (поновлено) серії НОМЕР_2 , виданим 17.07.2003 та паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим 27.02.1998 Красилівським РВ УМВС України в Хмельницькій області.

Відповідно до наданої позивачем копії трудової книжки НОМЕР_1 , вона заведена на ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та не містить дати її заповнення. При цьому, в ній, зокрема, зазначено, що:

- 01.09.1974 позивач зарахований учнем за професією монтажник конструкцій-муляр;

- 17.07.1976 - відрахований з числа учнів у зв`язку з закінченням навчання і присвоєнням кваліфікації монтажник конструкцій-муляр третього розряду. Волочиське ПТУ -5. З 13.06.2003 перейменовано у Волочиський професійний ліцей;

- 01.06.1989 - прийнятий в к-п "Радянська Україна" робочим цегельного заводу;

- 01.05.1992 - колгосп "Радянська Україна" в зв`язку з реорганізацією перейменовано в КСП "Случ";

- 07.03.2000 - в зв`язку з реорганізацією КСП "Случ" перейменовано в СГК "Случ" с. Заслучне;

- 30.01.2002 - в зв`язку з реорганізацією господарства СГК "Случ" реорганізовано в СТОВ "Случ";

- 15.03.2008 - звільнений з роботи за ст.36 п.1 за взаємною згодою сторін з 15.03.2008;

- 01.06.2013 - прийнятий на роботу вантажником;

- 31.07.2013 - звільнений з займаної посади по ст.38 КЗпП України (за власним бажанням).

Разом з цим, атестат №788 від 17.07.1976 про закінчення міського професійно-технічного училища №5 м. Волочиськ Хмельницької області виданий на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до архівної довідки Красилівського районного трудового архіву від 04.07.2019 №03-01/505 гр. Крінціглов, Кринціглов, Кринцідлов (так у документі) ОСОБА_5 працював в КСП "Случне" с. Заслучне у 1991-1995 роках.

Згідно з архівною довідкою Красилівського районного трудового архіву від 22.01.2019 №03-01/38 гр. Крінцідлов, ОСОБА_3 , Кринціглов (так у документі) ОСОБА_5 працював робочим цегельного, слюсарем, їздовим в СТОВ "Случ" с. Заслучне у 1989-2008 роках.

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0049503, виданого 24.06.2019, та виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0049503 ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності загальне захворювання з 24.06.2019.

09.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії як особі з інвалідністю ІІІ групи від загального захворювання.

07.08.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом №К-137-О-02.26-04 повідомило позивача про те, що в наданих ним до звернення документах невірно зазначено його прізвище, а саме, згідно з даними паспорта - Кринциглов, а згідно з архівними довідками - ОСОБА_3 , Кринціглов, Кринцідлов. Зазначено, що для призначення пенсії за віком або пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачу необхідно встановити приналежність йому документів звернувшись до органів судової влади.

09.08.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії по інвалідності за формою, визначеною в додатку 3 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846.

16.08.2019 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №16 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

27.08.2019 листом №27976/03 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що згідно з статтею 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, не менше 15 років. Враховуючи подані документи та індивідуальні відомості про застраховану особу, страховий стаж позивача становить 9 років 2 місяці 28 днів. Періоди роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1989 року по 1998 рік згідно з архівною довідкою №03-01/38 від 22.01.2019 та період навчання у Волочиському професійно-технічному училищі №5 згідно атестату №788 від 17.07.1976 не зараховано до страхового стажу позивача, оскільки в цих документах зазначено прізвище ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Кринцидлов, що не відповідає паспортним даним позивача. Вказано, що також не враховано до стажу періоди роботи, зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , оскільки бланк трудової книжки випущено у 2000 році (дата заповнення книжки відсутня), а записи про період трудової діяльності починаються з 1974 року. Зазначено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16.08.2019 №16 відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 15 років.

Не погоджуючись з такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що страховий стаж ОСОБА_1 відповідно до вказаних записів у трудовій книжці становить більше 15 років, при цьому, обов`язок належного оформлення трудової книжки покладався та покладається на роботодавця, а тому, недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Положеннями частин 1 та 2 ст. 30 Закону № 1058-IV вказано, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Частиною 1 ст. 32 Закону № 1058-IV зазначено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років. Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_1 , яка заведена на ОСОБА_1 , останній в період з 1989 року по 2008 рік працював в колгоспі "Радянська Україна", який зазнав численних реорганізацій, а в період з 1974 року по 1976 рік навчався в Волочиському професійно-технічному училищі №5.

Таким чином, страховий стаж ОСОБА_1 відповідно до вказаних записів у трудовій книжці становить більше 15 років.

Щодо посилання відповідача на неналежне оформлення трудової книжки позивача, як на підставу для відмови у зарахуванні до його страхового стажу, зазначених в ній періодів, суд зазначає наступне.

Пунктом 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162, першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (чи печатка відділу кадрів).

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (Інструкція №58), відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до пункту 2.12 Інструкції №58 після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Отже, з наведеного слідує, що обов`язок належного оформлення трудової книжки покладався та покладається на роботодавця.

Так, на першій сторінці трудової книжки НОМЕР_4 №244532 є підпис особи, відповідальної за видачу трудових книжок, та печатка підприємства. Проте, відсутня дата її заповнення.

При цьому, записи у трудовій книжці АА №244532 щодо навчання ОСОБА_1 , прийняття його на роботу та звільнення з роботи підтверджені підписами посадових осіб та скріплені печатками, а тому, немає сумнівів у достовірності даних записів.

Водночас, відповідачем не оспорюється той факт, що трудова книжка НОМЕР_1 належить саме ОСОБА_1 .

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

При цьому, відповідач виносячи оскаржуване рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14898/15-а.

Також, Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім цього, потрібно враховувати, що Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а дійшов висновку, що ПФУ діяв необґрунтовано, оскільки у повідомленні про відмову у призначенні пенсії не обґрунтовано мотиви не зарахування до стажу окремих періодів. Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Таким чином, судом першої інстанції вірно вказано, посилання відповідача на неналежне оформлення трудової книжки, як на підставу для відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1989 року по 1998 рік та навчання у Волочиському професійно-технічному училищі №5 з 01.09.1974 по 17.07.1976, відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 є безпідставним.

При цьому, архівна довідка Красилівського районного трудового архіву від 22.01.2019 №03-01/38 містить відомості щодо встановленого мінімуму (л/дн) та кількості відпрацьованих л/дн, які є ідентичними зазначеним у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Стосовно доводів скаржника про те, що в архівних довідках зазначено прізвище ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Кринцидлов, що не відповідає паспортним даним позивача, суд зазначає, що допущена помилка в прізвищі позивача не спростовує факту наявності й нього відповідного стажу, який підтверджується записами у трудовій книжці та не може бути підставою для позбавлення позивача на призначення пенсії по інвалідності.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи в колгоспі "Радянська Україна" з 1989 року по 1998 рік та навчання у Волочиському професійно-технічному училищі №5 з 01.09.1974 по 17.07.1976, відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_1 .

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Згідно з матеріалами справи, ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності з 24.06.2019.

Із заявою про призначення пенсії позивач звернувся 09.08.2019, тобто не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

За таких обставин наявні правові підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 24.06.2019. Тобто з дати встановлення інвалідності відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV.

При цьому, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що для повного та всебічного захисту прав позивача та уникнення повторного звернення до суду з позовною заявою, необхідно вийти за межі позовних вимог і визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 16.08.2019 №16 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.