Справа № 240/2/20
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про забезпечення позову)

06 березня 2020 року м. Житомир справа № 240/2/20

категорія 109040000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шуляк Л.А., розглянувши заяву про забезпечення позову Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" до подання адміністративного позову до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про скасування рішення,

встановив:

05 березня 2020 року до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії Рішення керівника Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 28.02.2020 №1 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод".

В обґрунтування заяви зазначено, що Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" готує позов щодо оскарження вказаного вище рішення, оскільки на підставі його вже відбувається списання коштів з рахунків підприємства. Крім того, представником заявника наголошено, що на момент звернення із вказаною заявою про забезпечення позову рішення від 28.02.2020 №1 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу не отримано.

Також зазначено, що підприємство на даний час працює, однак знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, а тому сума стягнення за рішенням від 28.02.2020 №1 в розмірі 7 123 468,96 грн є значною для підприємства. Неправомірне стягнення вказаної суми призведе до вилучення обігових коштів, наслідком чого буде зупинка виробництва на невизначений строк та позбавлення можливості за рахунок надходження коштів від господарської діяльності погасити заборгованість із заробітної плати за січень 2020 року на суму 1,9 млн. грн, податкових зобов`язань з податку на додану вартість на суму 6,9 млн. грн та протермінованої кредитної заборгованості на суму 17,1 млн. грн.

У відповідності до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та заяву представника позивача про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями статті 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За приписами частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006).

Принципами Рекомендації №К(89)8 стосовно тимчасового судового захисту в адміністративних справах, що прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1998, визначено наступне:

- приймаючи рішення щодо необхідності надання особі тимчасового захисту, суд бере до уваги всі фактори та інтереси, які мають відношення до цієї справи. Рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта;

- заходи тимчасового захисту, про вжиття яких розпорядився правомочний суд, можуть мати форму повного або часткового призупинення виконання адміністративного акта, повного або часткового відновлення ситуації, яка існувала на момент прийняття цього адміністративного акта або після його прийняття, а також покладення судом, згідно з його повноваженнями, відповідного обов`язку на адміністративний орган влади;

- заходи тимчасового захисту жодним чином не можуть наперед визначати рішення, що його має прийняти суд у певній справі проти адміністративного акта;

- провадження в суді має здійснюватися без зволікання.

Отже, тимчасовий судовий захист є гарантією і заходом "очікування". Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18.

Судом встановлено, що Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" отримало інкасове доручення №1976/28-10-10-27 від 02.03.2020 від стягувача - Офісу великих платників податків Державної податкової служби на суму 7 123 468,96 грн із призначенням платежу "погашення податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) згідно рішення керівника Офісу великих платників податків Державної податкової служби №1 від 28.02.2020 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод"".

При цьому, на момент звернення із заявою про забезпечення позову Державним підприємством "Житомирський лікеро-горілчаний завод" вказане рішення керівника Офісу великих платників податків Державної податкової служби не отримано.

Заявником у заяві про вжиття заходів забезпечення позову зазначено, що Державне підприємство "Житомирський лікеро-горілчаний завод" має намір оскаржити до Житомирського окружного адміністративного суду рішення керівника Офісу великих платників податків Державної податкової служби №1 від 28.02.2020 після його отримання.

Вказує, що у нього відсутній податковий борг, стягнення якого може відбуватись на підставі рішення керівника контролюючого органу відповідно до п.95.5 ст.95 Податкового кодексу України.

Таким чином, наразі відбувається виконання рішення, з яким позивач не погоджується та має намір оскаржити до суду після ознайомлення з ним.

Також суд враховує, що підприємство знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, а тому стягнення вказаної суми призведе до вилучення обігових коштів, наслідком чого буде зупинка виробництва на невизначений строк та позбавлення можливості за рахунок надходження коштів від господарської діяльності погасити заборгованість із заробітної плати, податкових зобов`язань з податку на додану вартість та протермінованої кредитної заборгованості.

Вирішуючи питання забезпечення позову, суд вважає обґрунтованими доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

Невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Слід зазначити, що у разі вжиття забезпечення позову буде досягнуто збереження правовідносин у стані, що існували на дату їх виникнення, а забезпечення позову не призведе до порушення прав чи законних інтересів учасників справи.

Частиною четвертою статті 154 КАС України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Згідно з частиною п`ятою статті 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних обставин та підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення керівника Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 28.02.2020 №1 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод".

Враховуючи вищевикладене, заява Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що в силу вимог ч. 2 ст. 153 КАС України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Процедура скасування заходів забезпечення позову визначена ст. 157 КАС України і відповідно в силу п. 1 ч. 8 ст. 157 КАС України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 2 ст. 153 цього Кодексу.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Задовольнити заяву Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" про забезпечення позову.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення керівника Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 28.02.2020 №1 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу Державного підприємства "Житомирський лікеро-горілчаний завод" .

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Л.А.Шуляк