Справа № 260/1180/19
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 березня 2020 року

Київ

справа №260/1180/19

адміністративне провадження №К/9901/5415/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Бевзенка В.М., Данилевич Н.А.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року в адміністративній справі за позовом адвоката Лаврентьєва Юрія Германовича, діючого за дорученням від імені та в інтересах громадянина Азербайджану ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про скасування рішення щодо відмови в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, спонукання до вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:

Адвокат Лаврентьєв Ю.Г., діючий за дорученням від імені та в інтересах громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , звернувся до суду із позовом, у якому просив скасувати рішення відповідача Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області № 187889000 від 29 липня 2019 року про відмову громадянину Азербайджану ОСОБА_1 в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання; зобов`язати відповідача ГУ ДМС України в Закарпатській обл. оформити громадянину Азербайджану ОСОБА_1 посвідку на тимчасове проживання в Україні; стягнути з відповідача понесені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору.

31 жовтня 2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у задоволенні позовних вимог громадянину Азербайджану ОСОБА_1 відмовлено.

28 січня 2020 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення суду першої інстанції скасовано та позовні вимоги громадянина Азербайджану ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській обл. № 187889000 від 29 липня 2019 року, яким відмовлено громадянину Азербайджану ОСОБА_1 в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.

Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області повторно розглянути заяву громадянину Азербайджану ОСОБА_1 від 04 грудня 2018 року (разом з доданими до неї документами) щодо оформлення (видачі) посвідки на тимчасове проживання, та прийняти за результатами її розгляду в установленому порядку рішення, з обов`язковим врахуванням наданої у постанові апеляційного суду правової оцінки щодо підстав скасування рішення № 187889000 від 29 липня 2019 року про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На зазначені рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду відповідачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 26 лютого 2020 року.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема справи у спорах щодо перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Предметом розгляду даної справи є скасування рішення міграційної служби про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання на території України.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 16 грудня 2014 року громадянину Азербайджану ОСОБА_1 видана посвідка № НОМЕР_1 на тимчасове проживання в Україні.

Строк дії посвідки на тимчасове проживання був продовжений до 08 грудня 2018 року, що засвідчується відповідними відмітками у виданій посвідці.

29 листопада 2018 року позивач знявся з реєстрації по місцю проживання та 03 грудня 2018 року виїхав за межі України.

Після повернення 04 грудня 2018 року позивач звернувся до ГУ ДМС України в Закарпатській області із заявою про оформлення посвідки про тимчасове проживання на території України, в цілях возз`єднання з сім`єю, на підставі закордонного паспорту Республіки Азербайджан НОМЕР_2 від 25 січня 2017 року.

Однак, 04 грудня 2018 року позивачу в усній формі було відмовлено у прийнятті поданої заяви про оформлення посвідки про тимчасове проживання на території України

Отже, виходячи з предмету спору та статусу позивача, який є іноземцем і перебуває на території України, спір, що виник між сторонами, відповідно до пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України віднесено до справ незначної складності, рішення у яких не підлягають касаційному оскарженню.

Оскаржуючи судове рішення, прийняте у справі незначної складності, відповідач зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки мотивованості підстав, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Відповідач вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

В обґрунтування вказаного доводу Головне управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області зазначає, про відсутність правозастосовчої практики у вирішенні спірних правовідносин, оскільки на момент їх виникнення почав діяти новий порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затверджений постановою Кабінету міністрів України від 25 квітня 2018 року № 322.

Відповідно до вказаного Порядку з 01 червня 2018 року затверджено зразок бланка та запроваджено оформлення і видачу посвідки на тимчасове проживання із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи касаційної скарги з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження відповідач не навів якого саме питання права стосується касаційна скарга та не обґрунтував, застосування яких саме норм Порядку №322 викликають необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики.

Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зважаючи на те, що оскаржувані судові рішення ухвалені у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності обставин передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у даній справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 січня 2020 року в адміністративній справі за позовом адвоката Лаврентьєва Юрія Германовича, діючого за дорученням від імені та в інтересах громадянина Азербайджану ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про скасування рішення щодо відмови в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання, спонукання до вчинення певних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Шевцова

Судді В.М. Бевзенко

Н.А. Данилевич