Справа № 283/2367/19
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 283/2367/19

Головуючий у 1-й інстанції: Тимошенко А.О.

Суддя-доповідач: Кузьмишин В.М.

04 березня 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП сержанта поліції Кічкірука Ярослава Віталійовича на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 17 січня 2020 року (проголошено в м. Малин 17.01.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до поліцейського роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП сержанта поліції Кічкірука Ярослава Віталійовича, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №1603295 за ч.1 ст.126 КУпАП.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 17 січня 2020 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1603295 від 09.10.2019 року, винесену відносно Романюка С.В. інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної служби в Житомирській області сержантом поліції Кічкіруком Ярославом Віталійовичем.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Правом подання відзиву на апеляційні скарги позивач не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке мотивовано тим, що про судове засідання він дізнався за один день до судового засідання, а тому позбавлений можливості подати клопотання та відзив на апеляційну скаргу.

З приводу заявленого клопотання колегія суддів зазначає, що таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до положень ст. 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи з моменту направлення повідомлення працівником суду за відомим номером телефону.

В свою чергу матеріали справи міститься телефонограму від 03.03.2020 року, якою повідомлено позивача про час та місце розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що 09 жовтня 2019 року інспектором 1 батальйону 1 роти Управління патрульної служби в Житомирській області сержантом поліції Кічкіруком Ярославом Віталійовичем винесено постанову ЕАК №1603295 у справі про адміністративне правопорушення, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за ч.1 ст.126 КУпАП.

В постанові про адміністративне правопорушення ЕАК №1603295 зазначено, що позивач 09.10.2019 року об 11 годині 39 хвилин керував транспортним засобом та не мав при собі і не пред`явив посвідчення водія певної категорії.

Не погоджуючись з постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Обов`язки учасників дорожнього руху, а також підстави та порядок притягнення до відповідальності за їх порушення передбачені Законом України "Про дорожній рух", Правилами дорожнього руху та Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Відповідно до ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 1 ст.126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, за правилами ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем подано відзив на позовну заяву та додано компакт-диск, що містить відеозаписи з нагрудної відеокамери посадової особи патрульної поліції.

З постанови ЕАК №1603295 вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення пп.2.1 ПДР.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Відповідно до п.2.1 Розділу 2 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з п.2.4 "а" ПДР 2.4. на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до відеозапису з нагрудної камери працівника поліції на вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії позивач надав тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, оскільки посвідчення водія у нього було вилучено відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення БД №185602 від 30.09.2019 (а.с. 19).

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з п.4-5 Порядку тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1086, у разі вчинення правопорушення, за яке передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом, складається протокол про адміністративне правопорушення у двох примірниках і тимчасово вилучається посвідчення водія, про що робиться запис у протоколі.

До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком не більше ніж на три місяці з дати вилучення посвідчення. Форма зазначеного тимчасового дозволу затверджується МВС.

Згідно з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції на вимогу працівника поліції надати документ, що посвідчує особу, позивач відмовився, оскільки не возить з собою паспорт.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки позивач не надав документ, що посвідчує особу, разом з тимчасовим дозволом на право керування транспортними засобами серії ВХР №934325, такий дозвіл не є дійсним, тому ОСОБА_1 порушив вимогу п.2.1 "а" ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що постанова у справі про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕАК № 1603295 від 09 жовтня 2019 року прийнята на підставі, у спосіб та у межах повноважень, що передбачені Конституцією та законами України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для її скасування.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 317 КАС України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу поліцейського роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП сержанта поліції Кічкірука Ярослава Віталійовича задовольнити повністю.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 17 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.