Справа № 140/3849/19
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3849/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо зменшення основного розміру пенсії із 86% до 70% сум грошового забезпечення, починаючи із 01 травня 2018 року; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням основного розміру пенсії 86% відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 травня 2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач із грудня 1994 року перебуває на обліку в територіальних органах ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), яка була призначена та із січня 2003 року становить 86% від суми грошового забезпечення.

Однак, ГУ ПФУ у Волинській області здійснило перерахунок пенсії позивача із 01 травня 2018 року, зменшивши її основний розмір до 70 процентів від суми грошового забезпечення, керуючись при цьому статтею 13 Закону № 2262-XII зі змінами, передбаченими Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростанні в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII. На звернення ОСОБА_1 про донарахування основного розміру пенсії до 86 процентів від суми грошового забезпечення відповідач відмовив у такому перерахунку.

Позивач вважає відмову у перерахунку пенсії до 86% протиправною з огляду на те, що пенсія за вислугу років йому була призначена у вказаному розмірі при вислузі 39 років, а при перерахунку пенсії з 01 травня 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року № 103 (далі - Постанова № 103) відповідач протиправно застосував розмір 70% суми грошового забезпечення, оскільки при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області при проведенні перерахунку пенсії з 01 травня 2018 року щодо зменшення розміру пенсії за вислугу років із 86 на 70 процентів грошового забезпечення та зобов`язати відповідача з 01 травня 2018 року провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням розміру пенсії за вислугу років 86 процентів суми грошового забезпечення, починаючи з 01 травня 2018 року, із урахуванням проведених виплат.

У відзиві на позов № 3084/06-39 від 22 січня 2020 року (арк. спр. 36-39) відповідач його вимог не визнав. Вказав, що відповідно до чинної редакції статті 13 Закону № 2262-XII (зі змінами, передбаченими Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростанні в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII), законодавцем встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а положення цієї статті застосовуються як при призначенні пенсії, так і при її перерахунку. Пенсія позивачу була призначена із 02 грудня 1994 року у розмірі 75% від грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби та деяких інших осіб», вислуга при звільненні складала 32 роки. Також вказав, що позивач пропустив строк звернення до суду із даним позовом.

З огляду на вказане, вважає відмову у перерахунку пенсії позивачу правомірною, просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 09 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частин другої, четвертої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (арк. спр. 1).

Відповідно до частин першої третьої статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається через тридцять днів із дня відкриття провадження у справі (стаття 258, частина друга статті 262 КАС України).

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених статтею 258, частиною другою статті 262 КАС України.

Суд, перевіривши доводи позивача та відповідачів у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером Державної прикордонної служби України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII, при цьому, пенсію за вислугу років йому було призначено із 02 грудня 1994 року, перерахунок якої здійснено 01 січня 2003 року, та відповідно до вимог Закону № 2262-XII, пенсія за вислугу років виплачувалася позивачу у розмірі 86 процентів від суми грошового забезпечення, що підтверджується копією пенсійної справи позивача № 630 (арк. спр. 42-69), зокрема протоколом про призначення пенсії за вислугу років від 11 січня 1995 року, розрахунками вислуги років на пенсію.

Зокрема, відповідно до відомостей із автоматизованої системи розрахунку пенсій (арк. спр. 57, 61, 62, 63, 64, 65, 66), із 01 січня 2008 року основний розмір пенсії ОСОБА_1 становить 86% грошового забезпечення при вислузі 32 роки.

На підставі витягу із автоматизованої системи розрахунку пенсій судом також установлено, що пенсія у розмірі 86 процентів грошового забезпечення виплачувалася позивачу до здійснення перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року, виходячи із розміру 70 процентів грошового забезпечення (арк. спр. 68). Окрім того установлено, що відповідно до Постанови № 103 розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою становить 7 467 грн 50 коп. (у т. ч.: посадовий оклад - 3 810 грн., оклад за військове звання - 1 340 грн., надбавка за вислугу років (45%) - 2 317 грн 50 коп. (арк. спр. 68).

ГУ ПФУ у Волинській області здійснено перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року, виходячи із розміру 70 процентів від суми грошового забезпечення, у зв`язку із чим розмір перерахованої пенсії став складати 5 227 грн 25 коп., що підтверджується копією витягу про перерахунок пенсії.

Не погоджуючись із діями уповноваженого органу щодо перерахунку пенсії із 01 травня 2018 року, позивач звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Постанови № 103 передбачено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 року, № 77, ст. 2374).

Як убачається із матеріалів справи, пенсію за вислугу років позивачу було призначено із грудня 1994 року, яку перераховано із 01 січня 2003 року, на підставі Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років виплачувалася позивачу у розмірі 86 процентів від суми грошового забезпечення. В подальшому, позивачу здійснено з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії, виходячи із розміру 70 процентів від суми грошового забезпечення за відповідною посадою. При здійсненні перерахунку та визначенні нового розміру пенсії відповідач застосував чинну норму частини другої статті 13 Закону № 2262-XII.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону № 2262-XII (в редакції Закону № 1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини третьої статті 291 КАС України, враховує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18, які полягають у такому.

Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону № 2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону № 2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону № 2262-XII, яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Відтак, при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону № 2262-XII на підставі Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду у зразковій справі № 240/5401/18, виходячи із меж заявлених позовних вимог та наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд у даній типовій справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачу із 86 до 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення при проведенні її перерахунку з 01 травня 2018 року та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років, на виконання Постанови № 103 у розмірі 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, починаючи з 01 травня 2018 року.

Щодо строку звернення до адміністративного суду із даним позовом, суд виходить із наступного.

За результатами судового розгляду даного спору установлено протиправність дій (рішень) пенсійного органу, що спричинило неотримання особою виплат пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час.

На переконання суду, строкове обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку із непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

За таких обставин, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення, шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України не застосовується, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верхового Суду від 19 березня 2019 року у справі №806/1952/18.

Відповідно до частини першої статті 192, частини п`ятої статті 246 КАС України, суд, при вирішені позову по суті, також вирішує питання про розподіл судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи те, що суд задовольняє позов повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений на підставі квитанції № 024810013 від 24 грудня 2019 року судовий збір у сумі 768 грн 40 коп. (арк. спр. 2).

Керуючись статтями 139, 243, 245, 246, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 із 86% до 70% відповідних сум грошового забезпечення із 01 травня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на виконання постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року № 103, у розмірі 86 (вісімдесят шість) процентів відповідних сум грошового забезпечення, починаючи із 01 травня 2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 грн 40 коп. (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повне судове рішення складене 06 березня 2020 року.