Справа № 160/10139/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «Сателіт» до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
17 жовтня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява директора Приватного підприємства «Сателіт» Кривчікової Ганни Сергіївни до Дніпровського відділу Державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій позивач просив:
- визнати дії державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Степаненко Олени Володимирівни щодо винесення постанов про накладення штрафу, стягнення виконавчого збору, залучення працівників органів внутрішніх справ, закінчення виконавчого провадження, складання акту про невиконання судового наказу, акту про передачу стягувачу приміщення неправомірними та незаконними;
- зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Степаненко Олену Володимирівну скасувати постанови про накладення штрафу від 02.09.2019 року, стягнення виконавчого збору від 02.09.2019, залучення працівників органів внутрішніх справ від 12.09.2019 року, закінчення виконавчого провадження від 18.09.2019 року, акт про невиконання судового наказу від 02.09.2019 року, акт про передачу стягувачу приміщення від 17.09.2019 року за виконавчим провадженням ВП №59453697.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.10.2019 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду уточненої позовної заяви, в якій визначити належного позивача; доказів сплати судового збору у розмірі 11 526,00 грн.; заяви із викладенням підстав та поданням доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку звернення до суду.
19 листопада 2019 року від Приватного підприємства «Сателіт» надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просить:
- зобов`язати державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Степаненко Олену Володимирівну скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 02.09.2019 року в сумі 16 692,00 грн. за виконавчим провадженням ВП №59453697.
В обґрунтування уточненого позову зазначено, що у провадженні державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Степаненко Олени Володимирівни перебувало виконавче провадження ВП №59453697 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/560/19 від 06.06.2019 про зобов`язання Приватного підприємства «Сателіт» повернути нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6,0 кв.м., розташоване на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою: бульвар Будівельників, 10 АДРЕСА_1 за актом приймання-передавання відповідно до умов договору оренди від 15.09.2016. Після відкриття вказаного виконавчого провадження ВП №59453697 позивач письмово повідомив державного виконавця про те, що за адресою: бульвар Будівельників, 10 у м. Кам`янському відсутнє нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6 кв.м. До листа було додано відповідь обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації», згідно з яким вбудованих нежитлових приміщень площею 6 кв.м. в будинку за вказаною адресою немає. Однак, державним виконавцем Степаненко О.В. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору від 02.09.2019 року в сумі 16 692,00 грн. як за примусове виконання рішення немайнового характеру. На думку позивача, рішення суду про витребування або повернення майна являється майновим, оскільки вартість майна, яке згідно з рішенням суду підлягає поверненню, має вартісну оцінку. Таким чином, державний виконавець безпідставно визначила, що наказ Господарського суду Дніпропетровської області №904/560/19, виданий на підставі рішення суду по майновому спору, є немайновим, у зв`язку з чим відповідачем невірно застосовано норми статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою суду від 21.11.2019 Приватному підприємству «Сателіт» поновлено строк звернення до адміністративного суду. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
26 листопада 2019 року від відповідача до суду надійшла копія виконавчого провадження ВП №59453697.
02 грудня 2019 року на електронну пошту суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому Дніпровський відділ Державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області просить відмовити у задоволенні позову з підстав того, що 03.07.2019 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №59453697 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/560/19 від 06.06.2019 про зобов`язання ПП «Сателіт» повернути нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6,0 кв.м., розташоване на технічному поверсі багатоповерхового будинку за адресою: бульвар АДРЕСА_1 за актом приймання-передавання відповідно до умов договору оренди від 15.09.2016. По відкриттю виконавчого провадження боржником не було виконано як рішення суду, так і законні вимоги виконавця по його виконанню. Зауважив, що подані боржником документи та пояснення не скасовують рішення суду та не ставлять під сумнів обов`язок провести виконавчі дії по поверненню приміщення. В порядку статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» було прийнято постанову від 02.09.2019 про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16 692,00 грн.
Згідно з частиною 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
03 липня 2019 року державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Степаненко Оленою Володимирівною прийнято постанову ВП №59453697 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/560/19, виданого 06.06.2019, про зобов`язання боржника Приватного підприємства «Сателіт» на користь стягувача Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, повернути нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6,0 кв.м., розташоване на технічному поверсі багатоповерхового будинку за адресою: бульвар АДРЕСА_1 за актом приймання-передавання відповідно до умов договору оренди від 15.09.2016.
Вказану постанову було направлено на адресу сторін виконавчого провадження 03.07.2019.
26.07.2019 директором Приватного підприємства «Сателіт» Кривчіковою Ганною Сергіївною повідомлено державного виконавця про те, що за адресою: бульвар Будівельників, 10 у м. Кам`янському відсутнє нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6 кв.м. До вказаного листа було додано відповідь обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» про відсутність вбудованих нежитлових приміщень площею 6 кв.м. в будинку за вищевказаною адресою.
За не передавання ПП «Сателіт» вказаного нежитлового вбудованого приміщення державним виконавцем прийнято постанову від 02.09.2019 ВП №59453697 про накладення на позивача (боржника) штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн.
Також, за примусове виконання рішення немайнового характеру 02.09.2019 винесено постанову ВП №59453697 про стягнення виконавчого збору з боржника у сумі 16 692,00 грн.
Не погодившись із оскаржуваною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
При цьому, з матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що постановою державного виконавця від 18.09.2019 ВП №59453697 на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/560/19 від 06.06.2019, оскільки згідно резулятивної частини рішення суду, нежитлове вбудоване приміщення загальною площею 6,00 кв.м., розташоване на технічному поверсі багатоповерхового житлового будинку за адресою бульвар Будівельників, 10 АДРЕСА_2 м. Кам`янське передано стягувачу Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради без безпосередньої участі боржника у примусовому порядку.
Поняття та особливості здійснення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у Законі №1404-VIII органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону №1404-VIII).
Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
За змістом частин 1 та 2 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (частина 4 статті 18 Закону №1404-VIII).
Згідно з пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Отже, виконавець зобов`язаний вжити усіх необхідних заходів щодо своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення.
Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до частини 5 статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Згідно з частиною першою статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя статті 27 Закону № 1404-VIII).
Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
В силу приписів пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Приписами статей 40, 42 Закону №1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема, частиною третьою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
За приписами частини 5 статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Зі змісту наведених норм вбачається, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання на підставі виконавчого документа. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.
Суд зазначає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області №904/560/19, на підставі якого було видано наказ, є рішенням зобов`язального характеру, тобто, передбачає одноразовий характер його виконання, що свідчить про немайновий характер рішення суду.
Таким чином, суд не приймає посилання позивача на необхідність при визначенні суми виконавчого збору застосовувати вартісну оцінку майна, оскільки судом встановлено, що у даному випадку здійснювалось саме виконання рішення немайнового характеру.
Як свідчать встановлені обставини справи, оскаржувана постанова була прийнята відповідачем 02.09.2019 після виконання державним виконавцем всіх виконавчих дій щодо виконання наказу № 904/560/19.
Суд враховує правовий висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладений у постанові №750/7624/17 від 07 березня 2018 року про те, що частина 3 статті 27 Закону №1404-VІІІ прямо передбачає обов`язок боржника сплати виконавчого збору при примусовому виконанні рішення немайнового характеру, тобто незалежно від провадження державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення.
Таким чином, незалежно від того, коли винесена постанова про стягнення виконавчого збору, боржник не звільняється від відповідальності сплатити виконавчий збір за примусове виконання рішення, оскільки виконавче провадження вже було відкрито державним виконавцем та ним вживались заходи щодо його виконання.
На підставі викладеного, суд зазначає, стягнення виконавчого збору є платою за вчинення державним виконавцем процесуальних дій у межах відкритого виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу.
Законом регламентовані випадки, у яких виконавчий збір не стягується. Таких випадків у спірних правовідносинах судом не встановлено, а позивачем не наведено.
Матеріалами справи підтверджується, що на момент прийняття спірної постанови державним виконавцем вже були розпочаті дії щодо примусового виконання рішення суду, а тому Дніпровський відділ Державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області діяв на підставі та в межах своїх повноважень, а тому вимога позивача про зобов`язання державного виконавця скасувати постанову про стягнення виконавчого збору, є безпідставною.
Частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову.
Керуючись статтями 134, 139, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений частиною 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева