Справа № 460/427/20
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

02 березня 2020 року м. Рівне №460/427/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. розглянувши питання щодо можливості зупинення провадження в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, у якій позивач просить суд

визнати за позивачем право на отримання 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, щомісячну грошову допомогу у розмірі 40 % від мінімальної заробітної плати згідно зі статтями 37, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, тобто з 02.04.2007;

визнати незаконними і протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні позивачу перерахунку та виплати 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком та щомісячної грошової допомоги у розмірі 40 % від мінімальної заробітної плати згідно зі статтями 37, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, тобто з 02.04.2007;

зобов`язати відповідача з часу призначення пенсії по інвалідності, яка пов`язана з Чорнобильською катастрофою, тобто з 02.04.2007, здійснити позивачу перерахунок та виплату з урахуванням проведених виплат, який би відповідав розміру 6 мінімальних пенсій за віком, додаткової пенсії у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та щомісячної грошової допомоги у розмірі 40 % від мінімальної заробітної плати згідно зі статтями 37, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

зобов`язати відповідача нарахувати позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати позивачу належної додаткової пенсії з урахуванням проведених виплат, які були нараховані відповідно до постанови Сарненського районного суду від 26.09.2012 по справі № 1718/2-а-232/11, однак своєчасно не виплачені.

Ухвалою суду від 02.03.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі (письмове провадження).

До позовної заяви позивачем додано заяву про поновлення строку звернення до суду, у якій позивач зазначає, що вважає не пропущеним строк звернення до суду з даним позовом покликаючись до рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013.

З приводу чого суд зазначає, що рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 № 8-рп/2013 постановлено за результатом розгляду справи за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України та статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 № 108/95-В.

У вказаному рішенні Конституційного Суду України містяться висновки Конституційного Суду України про те, що в аспекті конституційного звернення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР зі змінами необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Суд зазначає, що предмет спору у даній справі не стосується стягнення заробітної плати зокрема, та виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору та не стосується трудових відносин позивача.

Поряд з цим, судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 02.04.2019 було передано на розгляд до Великої Палати Верховного Суду справу № 510/1286/16-а за позовом до Ізмаїльського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/80894542).

У вказаному судовому рішенні Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду визначено виняткові правові проблеми, головним чином, такі полягають у необхідності формування правових позицій, а саме:

1. Чи можуть cудами застосовуватися у спорах стосовно соціального захисту (для обмеження розміру належних особі сум соціальних виплат) шестимісячні строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС України (стаття 99 в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та стаття 122 в чинній редакції), якщо предметом спору є неотримання особою регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат, які суб`єкт владних повноважень з власної вини не виплачував фізичній особі або виплачував у неповному розмірі?

2. Чи можуть суди застосовувати строки звернення до суду, встановлені процесуальним законом - КАС України (стаття 99 в редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року, та стаття 122 в чинній редакції), для фактичного встановлення строкових меж (може граничним меж) триваючого правопорушення у сфері реалізації соціальних прав та відповідно цим строком обмежувати доступ особи до суду?

3. Чи може бути факт нездійснення перевірки особою, якій державою призначено пенсію або інші постійні соціальні виплати, правильності нарахування уповноваженими суб`єктами владних повноважень конкретних сум таких виплат або невчасне звернення з відповідним позовом до адміністративного суду підставою для судового захисту її прав лише у межах останніх шести місяців, що передують даті звернення до суду?

4. Чи можуть суди не застосовувати відповідний процесуальний строк, а відповідно до частини шостої статті 7 КАС України використовувати як аналогію закону до всіх зазначених вище спорів положення частини другої статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статей 51, 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», в яких міститься норма, згідно з якою нараховані (первинно встановлені за відповідною заявою фізичної особи) суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком?

Отже, у межах розгляду справи № 510/1286/16-а порушуються питання саме строку звернення до адміністративного суду з вимогами щодо захисту соціальних прав, зокрема щодо регулярних (щомісячних тощо) соціальних виплат.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 прийнято до розгляду справу № 510/1286/16-а.

З матеріалів позовної заяви суд встановив, що позивач звернулась до суду у січні 2020 року з позовом щодо нарахування та виплати з 02.04.2007 пенсійних виплат відповідно до статей 37, 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тому, з метою правильного застосування норм матеріального права та дотримання норми процесуального права, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 460/427/20 на підставі пункту 5 частини другої статті 236 КАС України, до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.

Керуючись статтями 236, 241, 256, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження в адміністративній справі № 460/427/20 зупинити до набрання законної сили судовим рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 510/1286/16-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повну ухвалу складено 02.03.2020

Суддя Нор У.М.