Справа № 826/14378/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 лютого 2020 року м. Київ № 826/14378/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Київський міський військовий комісаріат, про зобов`язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
У вересні 2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (далі по тексту відповідач, МОУ) в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з настанням інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року;

- скасувати рішення відповідача від 26.06.2018 року в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 р. у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності ІІ групи, з урахуванням раніше виплачених сум;

- допустити рішення до негайного виконання;

- зобов`язати відповідача надати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 7 днів з дня отримання його копії;

- звільнити позивача від доказування обставин, встановлених постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 03.08.2017 року в адміністративній справі №760/19859/16-А.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.04.2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, строк по 01.05.2018 року, причина інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії. 17 квітня 2018 року позивачу встановлено довічно ІІ групу інвалідності, причина інвалідності - внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні де велися бойові дії.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із вимогою здійснити виплату одноразової грошової допомоги позивачу згідно з Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 р. у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності ІІ групи.

Проте, комісія МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.06.2018 року, за наслідком розгляду документів позивача, дійшла висновку про відмову в доплаті йому одноразової грошової допомоги згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975.

Тому позивач звернувся до суду, так як вважає, що має право на отримання одноразової грошової допомоги згідно з Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 р. у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення інвалідності ІІ групи, виплату якої він просить здійснити з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2018 року

відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву та всі докази на його підтвердження, які наявні у відповідача.

27 вересня 2018 року до суду надійшов відзив від відповідача (а.с.59-66), в якому він просить відмовити у задоволенні позову. Стверджує, що право на отримання одноразової грошової допомоги у разі інвалідності у розмірах, що встановлені статтями 16, 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» від 4 липня 2012 р. № 5040-VI та відповідно до Порядку № 975 є момент встановлення такої інвалідності в період дії таких актів. Особи, допомога яким не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги, тобто на день встановлення такої інвалідності.

Зазначає, що відповідно до довідки МСЕК від 05.04.2016 року позивачу під час первинного огляду встановлено ІІІ групу інвалідності у зв`язку з пораненням, контузією та захворюванням, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, а відповідно до довідки МСЕК від 23.04.2018 року під час повторного огляду позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 17.04.2018 року понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності з тих самих підстав. Тобто право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю військовослужбовця у позивача виникло з моменту встановлення ІІІ групи інвалідності, а саме з 05.04.2016 року. Також зазначає, що позивачу вже була виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням йому ІІІ групи інвалідності в сумі 206 700,00 грн.

Також порушує питання про залучення в якості третьої особи на стороні відповідача Київський міський військовий комісаріат, оскільки відповідно до п.11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори и для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 року №975, останній являється уповноваженим органом на здійснення і підготовку документів (висновку) щодо виплати одноразової допомоги, та здійснює її виплату.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2019 року залучено в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Київський міський військовий комісаріат.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в Збройних Силах СРСР, зокрема з 02.08.1986 року по 09.07.1988 року приймав участь у бойових діях у Республіці Афганістан, що підтверджується довідкою Шевченківського РВК м. Києва №43 від 14.04.2016 року (а.с.42).

Згідно з витягом з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол №845 від 26.02.2016 року) захворювання позивача, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.22).

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0447427 від 12.04.2016 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності з 05.04.2016 року. Причина інвалідності - захворювання позивача, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.24).

Згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0973402 від 24.04.2018 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності з 17.04.2018 року, причина інвалідності захворювання позивача, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.23).

Одноразова грошова допомога у зв`язку із встановленням позивачу ІІІ групи інвалідності в сумі 206 700,00 грн. була виплачена на підставі судових рішень - постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 03.08.2017 року, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017 року (а.с.26-36).

У витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.06.2018 року №65, зазначено наступне: «рядовому в запасі ОСОБА_1 (Київський МВК), якого 07.07.1988 року звільнено з військової служби та 05.04.2016 року під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії (довідка МСЕК серія АВ №0447427 від 12.04.2016 року), а 17.04.2018 року під час повторного органами МСЕК визнано інвалідом ІІ групи внаслідок цієї ж причини (довідка МСЕК серія АВ №0973402 від 24.04.2018 року).

Згідно з абзацом другим пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

ОСОБА_1 групу інвалідності змінено понад дворічний термін. Допомога у зв`язку з установленням III групи інвалідності виплачена в сумі 206 700,00 грн.» (а.с.41).

17 липня 2018 року листом ІНФОРМАЦІЯ_1 № ВСЗ/1695 позивача повідомлено, що згідно з витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України №65 від 26.06.2018 року, розглянувши подані позивачем документи щодо розгляду питання правомірності виплати одноразової грошової допомоги як інваліду ІІ групи, дійшла висновку про відмову в доплаті такої допомоги згідно п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (а.с.40).

У зв`язку з тим, що позивач вважає дії відповідача про відмову в доплаті одноразової грошової допомоги, яку, на його думку, він має право з моменту отримання ІІ групи інвалідності, протиправними, він звернувся з даним позовом до суду.

Предметом спору у цій справі є вимога додатково нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу позивачу, як інваліду ІІ групи, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказані обставини, та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-XII), постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок №975).

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

За приписами ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога.

Відповідно до абз.3 п.3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Акт МСЕК, який первинно підтверджує втрату позивачем працездатності, складено 05.04.2016 року. Отже до цих правовідносин застосовується законодавство, що діяло станом на цю дату.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.16 Закону України №2011-ХІІ (у редакції, чинній станом на момент встановлення III інвалідності) одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Відповідно до ч.2 ст.16-2 Закону України №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5 - 9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.4 ст.16-3 Закону України №2011-ХІІ, який набрав чинності з 01.01.2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Положення цієї норми застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014 року.

Згодом, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 року, пункт 4 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ доповнено абзацом другим такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».

Обидві ці норми пункту 4 статті 16-3 Закону України №2011-ХІІ (абзац 1 і 2) передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги, двома роками, який обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності.

Суд звертає увагу, що під час повторного огляду ОСОБА_1 органами МСЕК - 17.04.2018 року, правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.

З аналізу наведених норм Закону України №2011-ХІІ та Порядку №975 вбачається, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності, проте при виникненні цих підстав протягом двох років з моменту їх первинного встановлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.08.2019 року у справі № 826/7472/18, від 21.08.2019 року у справі № 806/2187/18.

З матеріалів справи вбачається, що ІІ група інвалідності встановлена позивачу з 17.04.2018 року, понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності з тих самих причин.

Оскільки законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю іншої причини виникнення інвалідності, однак право на отримання такої допомоги обмежено законодавцем дворічним строком з моменту первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, тому суд відхиляє доводи позивача, що він набув відповідне право, оскільки між встановленням третьої групи інвалідності внаслідок поранення, контузії та захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії та встановленням другої групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з тих самих підстав минуло більше двох років.

За таких обставин суд вважає, що оскільки зміна причини виникнення інвалідності відбулась після спливу дворічного строку, визначеного пунктом 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, рішення відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги позивачу є правомірним, а тому відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, як інваліду другої групи, внаслідок захворювання, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом станом на 01.01.2018 рік.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В даному випадку відповідачем доведено правомірність дій щодо відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги. З огляду на викладене, приймаючи рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, суд дійшов висновку, що відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства, в зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст.ст.295-297 КАС України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Смолій