Справа № 640/913/20
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 березня 2020 року №640/913/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Кривий Ріг Цемент" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Кривий Ріг Цемент" (далі - позивач) до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача в частині не підготування та не надсилання до Апостолівської районної ради Дніпропетровської області та Міністерства енергетики та захисту довкілля України пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон, відповідно до заяви позивача вхідний №96/28-03/пр-19 від 26.11.2019 р.;

- зобов`язати відповідача підготувати та надіслати до Апостолівської районної ради Дніпропетровської області та Міністерства енергетики та захисту довкілля України пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон, відповідно до заяви позивача вхідний №96/28-03/пр-19 від 26.11.2019 р. та після надходження погоджень та/або пропозицій від даних органів, із зазначенням умов, за яких можливе надрокористування на запропонованих ділянках надр, у частині дотримання вимог природоохоронного законодавства, скласти та затвердити наказом перелік таких ділянок разом з відповідними програмами робіт та прийняти рішення про проведення аукціону.

Ухвалою суду від 24.01.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/913/20 (далі - справа), яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Крім того, ухвалою суду від 24.01.2020 р. задоволено заяву ПАТ "Кривий Ріг Цемент" про забезпечення адміністративного позову шляхом:

- заборони відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на підготовку й видачу спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин (вапняк) без проведення аукціону в межах Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області;

- заборони Державній комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України розглядати будь-які питання та виносити рішення щодо погодження на отримання будь-якою особою спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки північна і південна частини Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області;

- заборони відповідачу надавати будь-якій особі спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобутку корисних копалин (вапняк) без проведення аукціону в межах ділянки північна і південна частина Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області.

Позовні вимоги обґрунтовуються протиправністю дій (бездіяльності) відповідача в частині не підготування та не надсилання до Апостолівської районної ради Дніпропетровської області та Міністерства енергетики та захисту довкілля України пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон, відповідно до заяви позивача вхідний №96/28-03/пр-19 від 26.11.2019 р.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки оскаржувані дії (бездіяльність) вчинені (допущена) ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

26.11.2019 року Приватне акціонерне товариство «Кривий Ріг Цемент» звернулось до Державної служби геології та надр України з заявою на отримання спеціального дозволу на користування надрами Мар`янського родовища вапняків, що знаходиться в Апостолівському районі Дніпропетровської області за результатами продажу на аукціоні.

До заяви було долучено перелік необхідних документів, передбачений порядком реалізації експериментального проекту із запровадження проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами шляхом електронних торгів.

Оскільки відповіді від відповідача щодо розгляду поданої позивачем заяви не надійшло, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно зиякими завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 13 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно статті 4 Кодексу України про надра, надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження надрами законодавством України можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади.

В силу пункту 1 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2015 року №1174, центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується на реалізацію державної політики у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр є Держгеонадра України, який здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 4 Положення про Державну службу геології та надр України встановлено, що Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).

Відповідно до статті 16 Кодексу України про надра, спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615, якою затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами - дозволи надаються Держгеонадрами переможцям аукціонів з їх продажу та без проведення аукціонів у випадках, передбачених пунктом 8 цього Порядку, Держгеонадрами, крім корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, дозволи на видобування яких надаються Радою міністрів Автономної Республіки Крим згідно із цим Порядком.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про реалізацію експериментального проекту із запровадження проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами шляхом електронних торгів» від 17 жовтня 2018 р. №848 було затверджено Тимчасовий Порядок реалізації експериментального проекту із запровадження проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами шляхом електронних торгів (далі - Постанова КМУ від 17 жовтня 2018 р. №848).

Відповідно до п. 1 Постанови КМУ від 17 жовтня 2018 р. №848, цей Порядок визначає механізм реалізації експериментального проекту із запровадження процедури продажу на аукціоні шляхом проведення електронних торгів спеціального дозволу на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони (далі - дозвіл).

Відповідно до п. 6 Постанови КМУ від 17 жовтня 2018 р. №848, Держгеонадра готує з урахуванням заяв, поданих фізичними особами - підприємцями та юридичними особами, пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон (пояснювальна записка, оглядова карта та ситуаційний план, каталог географічних координат кутових точок, програма робіт), та надсилає їх (крім переліку ділянок надр на території континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони) рекомендованим листом з повідомленням на погодження до:

Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідних обласних, Київської та Севастопольської міських рад - щодо користування ділянками надр, що містять корисні копалини загальнодержавного значення, а також ділянками надр, що надаються для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин;

відповідних районних, міських, селищних, сільських рад - щодо користування ділянками надр, що містять корисні копалини місцевого значення.

Якщо протягом 45 календарних днів органи, зазначені в абзацах другому і третьому цього пункту, не надали рішення про погодження або вмотивовану відмову в такому погодженні, пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон, вважаються погодженими.

Пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон (разом з пояснювальними записками, оглядовими картами та ситуаційними планами, каталогами географічних координат кутових точок, програмами робіт), подаються Держгеонадрами до Мінекоенерго.

Мінекоенерго в строк, що не перевищує 15 робочих днів з дня надходження від Держгеонадр пропозицій щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон, надсилає Держгеонадрам пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон, із зазначенням умов, за яких можливе надрокористування на запропонованих ділянках надр, у частині дотримання вимог природоохоронного законодавства або обґрунтовані пропозиції щодо неможливості надрокористування на запропонованих ділянках надр з дотриманням вимог природоохоронного законодавства.

У разі надання Мінекоенерго обґрунтованих пропозицій щодо встановлення законодавством обмежень стосовно провадження діяльності з користування надрами на території, на якій заплановано її провадження, такі пропозиції враховуються Держгеонадрами під час прийняття рішень щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон.

У разі ненадання Мінекоенерго пропозицій щодо визначення переліку ділянок надр протягом 15 робочих днів з дня надходження від Держгеонадр документів у повному обсязі, вважається, що пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон, відсутні.

Держгеонадра після надходження погоджень від органів, зазначених в абзацах другому і третьому цього пункту, та пропозицій Мінекоенерго із зазначенням умов, за яких можливе надрокористування на запропонованих ділянках надр, у частині дотримання вимог природоохоронного законодавства складає та затверджує наказом перелік таких ділянок разом з відповідними програмами робіт та приймає рішення про проведення аукціону.

Судом встановлено, що 26.11.2019 р. позивач звернувся до Державної служби геології та надр України з заявою на отримання спеціального дозволу на користування надрами Мар`янського родовища вапняків, що знаходиться в Апостолівському районі Дніпропетровської області за результатами продажу на аукціоні. До заяви було додано пояснювальну записку, оглядову карту, ситуаційний план, каталог географічних координат кутових точок ділянки надр із зазначенням її площі (зареєстрована Держгеонадра 26.11.2019 р. за № 96/28-03/пр-19).

Аналізуючи заяву позивача з доданими до неї документами та вимоги п. 6 Постанови КМУ від 17 жовтня 2018 р. №848, щодо оформлення та комплектності заяв, поданих юридичними особами, пропозиції позивача щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон ділянки Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області, суд приходить до висновку про відповідність заяви позивача вимогам пункту 6 вказаної Постанови.

З огляду на викладене, відповідач мав вчинити дії передбачені п. 6 Постанови КМУ від 17 жовтня 2018 р. №848, однак, у встановлені строки жодних дій спрямованих на розгляд даної заяви не вчинив, чим порушив вимоги законодавства України та права та інтереси позивача.

Як зазначив позивач та не спростовано відповідачем, на сайті Державної служби геології та надр України містяться відомості щодо надходження заяви на отримання спеціального дозволу на користування надрами Мар`янського родовища вапняків, що знаходиться в Апостолівському районі Дніпропетровської області за результатами продажу на аукціоні. Однак, відповідачем не надано жодного підтвердження про вчинення належних дій які останній має вчинити відповідно до Постанови КМУ від 17 жовтня 2018 р. №848.

У справі «Пайн Велі Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії», Європейським судом з прав людини визначено, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції слід застосовувати для захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності.

Отже, «законні очікування» - це очікування можливості (ефективного) здійснення певного права, як прямо гарантованого, так і опосередкованого (того, яке випливає з інших прав), у разі якщо особа прямо не виключена з кола тих, хто є носіями відповідного права. Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань».

При цьому, в своєму рішенні у справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що «правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати таке рішення дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Суд вважає за необхідне звернути увагу відповідача на те, що своєю бездіяльністю ним створено невизначеність для позивача, який позбавлений законної можливості реалізувати своє право на отримання дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин Мар`янського родовища у Апостолівському районі Дніпропетровської області шляхом прийняття участі в аукціоні.

Разом з тим, реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи №R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Ради 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: "Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ст.6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань, становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п.1 ст.6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п.1 ст.6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п.25, ECHR 2002-II)".

Чинним законодавством було покладено на відповідача обов`язок надсилання пропозиції до відповідної районної ради та Міністерства енергетики та захисту довкілля України щодо визначення переліку ділянок надр дозволи на користування якими виставляються на аукціон та складання і затвердження наказом переліку таких ділянок разом з відповідними програмами робіт, а також прийняти рішення про проведення аукціону.

Суд враховує, що оскільки на відповідача покладено обов`язок вчинити конкретні дії, які він не вчинив, належним захистом прав позивача буде зобов`язати відповідача вчинити такі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість позовних вимог, натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування позиції позивача, викладеної в заявленому позові.

Згідно з частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 119 КАС України, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Відтак, суд вважає, що вимога позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду підлягає задоволенню. Суд вважає за необхідне встановити двадцятиденний строк для суб`єкта владних повноважень на виконання судового рішення та подання відповідного звіту до суду з дня набрання чинності рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 4204,00 грн., що підтвердужється платіжним дорученням.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» (49044, м. Дніпро, вул. Барикадна, 15А, ) до Державної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка, буд. 16, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України в частині не підготування та не надсилання до Апостолівської районної ради Дніпропетровської області та Міністерства енергетики та захисту довкілля України пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр, дозволи на користування якими виставляються на аукціон, відповідно до заяви Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» вхідний № 96/28-03/пр-19 від 26.11.2019.

3. Зобов`язати Державну службу геології та надр України підготувати та надіслати до Апостолівської районної ради Дніпропетровської області та Міністерства енергетики та захисту довкілля України пропозиції щодо визначення переліку ділянок надр дозволи на користування якими виставляються на аукціон, відповідно до заяви Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» вхідний № 96/28-03/пр-19 від 26.11.2019 та після надходження погоджень та/або пропозицій від даних органів, із зазначенням умов, за яких можливе надрокористування на запропонованих ділянках надр, у частині дотримання вимог природоохоронного законодавства, скласти та затвердити наказом перелік таких ділянок разом з відповідними програмами робіт та прийняти рішення про проведення аукціону.

4. Встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Державної служби геології та надр України подати звіт про його виконання до Окружного адміністративного суду міста Києва у строк двадцять днів з дня набрання чинності рішенням суду по даній справі.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь Приватного акціонерного товариства «Кривий Ріг Цемент» судовий збір у розмірі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко