Справа № 402/1423/19
Суддя: Ясінський Л. Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №402/1423/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2020 р. Ульяновський районний суд міста Кіровограда в складі:

головуючого - судді - Ясінського Л.Ю.

за участю секретаря - Кашнікова І.А.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження в м.Благовіщенське адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області про про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Ульяновського районного суду Кіровоградської області до до Департаменту Патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області про про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Позов мотивовано тим, що 07 листопада 2019 року інспектором УПП в Черкаській області за результатами розгляду справи про вчинення адміністративного правопрушення, передбаченого ч. 1 ст.132-1 КУпАП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 310870 (далі - Постанова), якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до цієї Постанови, 07.11.2019 року водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом МАН, державний номерний знак автомобіля НОМЕР_1 , з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , при проїзді по вул. Першотравневій, біля території Публічного акціонерного товариства "АЗОТ", що знаходиться в м. Черкаси, був безпідставно зупинений працівниками патрульної поліції м. Черкас та неправомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

На місці розгляду адміністративної справи позивач вказав поліцейському про те, що не здійснює перевезення небезпечного вантажу, а лише проїжджає поруч території підприємства, на якому здійснюється виготовлення азотних добрив. Однак, працівник поліції вказав, що у них наразі проходить відпрацювання і керівництво довело до їхнього відома певний план по притягненню до відповідальності правопорушників, у випадку невиконання якого до відповідальності будуть притягнуті самі ж працівники поліції. Жодних перевірок наявності (чи відсутності) небезпечного вантажу на кузові автомобіля поліцейськими не проводилося, оскільки він був затентований, свідків на місці не було, тому відомості вказані в постанові є надуманими, що розцінюється позивачем як зловживання поліцейським наданими йому службовими повноваженнями.

Крім того, сама копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 310870 від 07.11.2019 р., є неякісною, текст якої прочитати неможливо.

Позивач вважає, що під час зупинки автомобіля та складання постанови були порушені його конституційні права, зокрема не були повідомлені та у достатній мірі роз`яснені положення ст. ст. 10, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Також вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП є незаконним, оскільки здійснення правопорушення не підтверджено будь-якими фактичними даними, крім постанови, яка складена з порушенням його прав та вимог процесуального порядку притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином, з урахуванням відсутності жодних належних та допустимих доказів його вини, як і порушення ПДР України, позивач вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

22.11.2019 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного провадження та призначено справу до розгляду на 16.12.2020 року без виклику сторін.

17.01.2020 року винесено ухвалу про заміну відповідача у справі Черкаський відділ поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області на належного відповідача Департамент Патрульної Поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області.

13.01.2020 року відповідачем направлено до суду відзив на позовну заяву позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно з ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Від сторін не надійшло інших заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

У відповідності до ст. 18 ЗУ «Про перевезення небезпечних вантажів» Умови перевезення небезпечних вантажів визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту. У разі відсутності таких актів небезпечний вантаж допускається до перевезення на умовах, встановлених за рішенням органів, зазначених у статтях 13, 15 і 16 цього Закону. В разі дорожнього перевезення небезпечних вантажів умови перевезення встановлюються органами Національної поліції.

Статтею 19 ЗУ «Про перевезення небезпечних вантажів» передбачено, що транспортні засоби, якими перевозяться небезпечні вантажі, повинні відповідати вимогам державних стандартів, безпеки, охорони праці та екології, а також у встановлених законодавством випадках мати відповідне маркування і свідоцтво про допущення до перевезення небезпечних вантажів. У разі дорожнього перевезення небезпечних вантажів відповідні свідоцтва, згідно з законодавством, видаються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Згідно ст. 20 ЗУ «Про перевезення небезпечних вантажів», перевезення небезпечних вантажів допускається за наявності відповідно оформлених перевізних документів, перелік і порядок подання яких визначається нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту.

Відповідно до п.п. 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.01.2001 року № 1306 за спеціальними правилами здійснюється зокрема дорожнє перевезення небезпечних вантажів.

Правила перевезення небезпечних вантажів затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 04.08.2018 року №656, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.09.2018 року за №1041/32493 (далі по тексту Правила №656).

У відповідності до п. 9 Правил №656, при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, такі документи: свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, передбачене розділом 9.1.3 додатка B до ДОПНВ, на кожну транспортну одиницю або транспортний засіб, що входить до її складу, зразок якого наведено в додатку 2 до цих Правил (свідоцтво має бути стандартного формату А4 (210 х 297 мм), білого кольору з рожевою діагональною смужкою).

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають зокрема справи про адміністративні правопорушення: правил перевезення вантажу.

Приписами ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, чинним законодавством в сфері забезпечення правил перевезення небезпечних вантажів визначено, що перевезення небезпечного вантажу має здійснюватись транспортними засобами, які відповідають вимогам чинного законодавства за своїм технічним станом. Допуск технічного засобу до перевезення небезпечного вантажу оформлюється у вигляді свідоцтва, яке видається територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Суд зазначає, що змістовний аналіз вищенаведених норм законодавства у своїй сукупності свідчить, що під час перевезення небезпечних вантажів перевізник повинен мати при собі оригінал чинного свідоцтва про допуск транспортного засобу до перевезення небезпечного вантажу, який відповідає додатку 2 до Правил №656 (свідоцтво має бути стандартного формату А4 (210 х 297 мм), білого кольору з рожевою діагональною смужкою).

Дослідивши матеріали справи суд встановив, що ОСОБА_1 07.11.20219 року о 14 год. 50 хв. на автодорозі Н-16 Злолотоноша-Черкаси-Сміла-Умань керуючи транспортним засобом MAN TGA 18/430, д.н.з. НОМЕР_3 з напівпричіпом ROBUSTE S3803 дн.з. НОМЕР_2 , перевозив небезпечний вантаж селітру аміачну, загальна вага якої, відповідно до предявленої позивачем накладної №632896 від 07.1.2019 року, виданої ПАТ Азот, складає 25 тонн.

Оскільки при перевезенні небезпечного вантажу 07.11.2019 року позивач не мав при собі свідоцтва про допущення транспортного засобу, яким він керував, до перевезення визначених небезпечних матеріалів, він дійсно допустив порушення п. 22.5 ПДР України, а саме: здійснив перевезення небезпечного вантажу із порушенням правил перевезення небезпечних вантажів, відповідність за вказане правопорушення передбачена ст. 132-1 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що під час розгляду адміністративної справи відповідачем було правильно встановлено обставини справи та прийнято постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення із дотриманням вимог чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що позовні вимоги грунтуються на перерахуванні формальних порушень, які на думку позивача, допущені інспектором при складанні оскаржуваної постанови, проте позивач не вказує, що відповідне погодження на перевезення небезпечного вантажу у нього було.

Стосовно доводів позивача з приводу того, що постанова складена з порушенням прав позивача та вимог прцесуального порудку притягнення до відповідальності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як видно з матеріалів справи оскаржувана постанова містить всі, передбачені ст. 283 КУпАП України обов`язкові реквізити, постанова містить опис допущеного позивачем правопорушення, зазначена норми права (ПДР) яку порушено позивачем, також постанова містить посилання на норму КУпАП, яка передбачає відповідність за вчинене правопорушення, розмір стягнення, яке застосовується до позивача.

Відтак, доводи позивача з приводу невідповідності змісту постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.11.2019 року вимогам чинного законодавства не відповідають дійсним обставинам справи.

Посилання позивача на на те, що під час зупинки автомобіля та складання постанови були порушені його конституційні права, зокрема, не були повідомлені та у достатній мірі розяснені положення ст.ст.10,59,63 Конституції України, ст.268 КуПАП на думку суду, не може слугувати підставою для скасування постанови, оскільки не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення.

Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 17.05.2018 року у справі № 753/4366/17.

У відповідності до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов упевненого висноку, що докази, надані відповідачем спростовують доводи позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що факт порушення позивачем Правил дорожнього рухуУкраїни зафіксований компетентною особою у передбаченому законом порядку.

На підставі ПДР України, керуючись ч.1 ст.132 КУпАП, ст.ст.244-246,250 КАС України суд

У Х В А Л И В:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту Патрульної поліції Управління патрульної поліції в Черкаській області про про визнання дій неправомірними, скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Ульяновський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2020 року.

Суддя Л.Ю.Ясінський