Справа № 725/158/20
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/158/20

Головуючий у 1-й інстанції: Нестеренко Є.В.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

05 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Охрімчук І.Г. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 лютого 2020 року (рішення суду складено в повному обсязі 10 лютого 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в Першотравневий районний суд м. Чернівці із позовом до Буковинської митниці Держмитслужби (відповідача), про скасування постанови по справі про порушення митних правил № 1944/40800/19 від 20.12.2019, винесену в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Самушко І.К., та закрити провадження по справі.

Першотравневий районний суд м. Чернівці рішенням від 10.02.2020 позов задовольнив частково. Вирішив скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1944/40800/19 від 20.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 470 МК України та надіслати справу на новий розгляд до Буковинської митниці Державної митної служби. В задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Судове рішення мотивоване тим, що митним органом не надано суду доказів (постанови про закриття кримінального провадження) по даному факту, винну особу не встановлено, а отже притягнення митним органом ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є передчасним, оскільки на даний час не встановлено чи причетний ОСОБА_2 до вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що вчинення правопорушення гр. України ОСОБА_1 підтверджується протоколом про порушення митних правил №1944/40800/19 від 19.11.2019, інформацією програмно-інформаційного комплексу "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЄАІС ДФС, а також іншими матеріалами справи про порушення митних правил. Вважає, що гр. України ОСОБА_1 не доставив до митною органу призначення та втратив товар, а саме: 132 вантажних місця (поліпропіленові мішки) вагою 2112 кг, який зазначено у вищевказаних товаросупровідних документах. Зазначені дії мають ознаки порушень митних правил, передбачених частиною 4 статті 470 Митного кодексу України.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до оскаржуваної постанови митниці, 19.11.2019 о 04 год. 15 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» в`їхав вантажний автомобіль марки «VOLVO» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KOGEL» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який слідував з України до Румунії в службових справах.

Представник перевізника гр. ОСОБА_1 надав товаросупровідні документи згідно яких у вказаному транспортному засобі переміщується вантаж «вугілля з деревини твердих порід» в кількості 1244 вантажних місць (поліпропіленові мішки), відправник товару ТОВ «КОРОЛЕВА ІЗАБЕЛЬ" Україна, Житомирська область, м. Олевськ, вул.. Гагаріна, буд. 19, отримувач фірма "STEJAR-LUPENI S.R.L" SAT LUPENI, COMUNA LUPENI, NR 566/Е, JUDETUL HARGHITA, ROMANIA. Гр. ОСОБА_1 заповнив митну декларацію, в якій вказав про наявність у нього 6 пачок сигарет.

18.11.2019 з УСБУ в Чернівецькій області надійшов лист (вих. №75/14/1393 від 18.11.2019), щодо здійснення митного контролю транспортного засобу марки «VOLVO» державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KOGEL» д.н. НОМЕР_2 та товарів, які в ньому переміщуються. Під час здійснення митного огляду товару, а саме перерахунку вантаж місць, було встановлено, що у вантажному приміщенні напівпричепа знаходиться 1201 поліпропіленових мішків (що на 43 місць менше, ніж зазначено у ТСД), з яких у 1112 мішках знаходиться - «вугілля з деревини твердих порід», а в 89 мішках - 62800 пачок сигарет різних марок.

У зв`язку з вищевикладеним встановлено, що у вантажному приміщенні напівпричепа марки «KOGEL» д.н. НОМЕР_2 знаходиться тільки товар: «вугілля з деревини твердих порід», в кількості 1112 вантажних місць (поліпропіленові мішки) вагою 17792 кг., який зазначено у товаросупровідних документах: CMR б/н від 13.11.2019 року, Invoice № 2 від 13.11.2019, а решта товару «вугілля з деревини твердих порід», в кількості 132 вантажних місць (поліпропіленові мішки) вагою 2118 кг під час здійснення догляду виявлено не було.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 не доставив до митного органу призначення та втратив товар, а саме: 132 вантажних місць (поліпропіленові мішки) вагою 2112 кг, який зазначено у вищевказаних товаросупровідних документах.

В подальшому, відносно позивача складено протокол про порушення митних правил № 1944/40800/19 від 19.11.2019 та за результатами розгляду справи про порушення митних правил в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Самушко І.К. винесено постанову по справі про порушення митних правил № 1944/40800/19 від 20.12.2019.

Вважаючи зазначені дії відповідача незаконними позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Так, згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 319 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів і транспортних засобів через митний кордон України і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно частини 2 статті 486 МК України, провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням (внесенням подання прокурора).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Згідно зі статтею 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП- доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами.

Поняття адміністративного правопорушення відображено у частині першій статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення та передбачає протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, зокрема, що митним органом не надано суду доказів (постанови про закриття кримінального провадження) по даному факту, винну особу не встановлено, а отже притягнення митним органом ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є передчасним, оскільки на даний час не встановлено чи причетний ОСОБА_2 до вчинення кримінального правопорушення

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 листопада 2019 року накладено арешт у вигляді заборони на відчуження вантажного автомобіля марки «VOLVO», д.н.з. НОМЕР_1 та напівпричепа марки «KOGEL», д.н.з. НОМЕР_3 , власником яких являється ТОВ «ГС-ТРАНС».

Відповідно до ч. 2 ст. 458 МК України адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Слід також зазначити, що порушена справа про кримінальне правопорушення (номер кримінального провадження: 0000204) жодним чином не впливає на на притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, оскільки мають різний склад правопорушення та правову кваліфікацію.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до митної декларації у транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був завантажений загальною масою 19910 кг., згідно протоколу огляду місці події від 19.11.2019 було встановлено наявність товару: «вугілля з деревини твердих порід», в кількості 1112 вантажних місць (поліпропіленові мішки) вагою 17792 кг., який зазначено у товаросупровідних документах: CMR б/н від 13.11.2019 року, Invoice № 2 від 13.11.2019, а решта товару «вугілля з деревини твердих порід», в кількості 132 вантажних місць (поліпропіленові мішки) вагою 2118 кг під час здійснення догляду виявлено не було. Замість нього знаходились 89 мішків з 62800-ми пачками сигарет різних марок.

У зв`язку з вищевикладеним встановлено, що у вантажному приміщенні напівпричепа марки «KOGEL» д.н. НОМЕР_2 знаходиться тільки товар: «вугілля з деревини твердих порід», в кількості 1112 вантажних місць (поліпропіленові мішки) вагою 17792 кг., який зазначено у товаросупровідних документах: CMR б/н від 13.11.2019 року, Invoice № 2 від 13.11.2019, а решта товару «вугілля з деревини твердих порід», в кількості 132 вантажних місць (поліпропіленові мішки) вагою 2118 кг під час здійснення догляду виявлено не було.

Частиною 4 статті 470 МК України передбачено, що перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, крім транспортних засобів особистого користування, більше ніж на двадцять діб, а так само втрата цих товарів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, колегія суддів зазначає, що склад будь-якого правопорушення включає в себе: об`єкт правопорушення, суб`єкт правопорушення, об`єктивна сторона правопорушення, суб`єктивна сторона правопорушення.

Об`єктом правопорушення згідно вказаної статті Митного кодексу України є порядок переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України є, зокрема, втрата товарів чи видача їх без дозволу органу доходів i зборів.

Cyб`єктом правопорушення є громадянин ОСОБА_1 . Суб`єктивна сторона характеризується виною y формі умислу або необережності.

Вчинення правопорушення гр. України ОСОБА_1 підтверджується відомостями викладеними в протоколі про порушення митних правил №1944/40800/19 від 19.11.2019, інформацією програмно-інформаційного комплексу "Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення" ЄАІС ДФС, а також іншими матеріалами справи про порушення митних правил, а саме, що у вантажному приміщенні напівпричепа знаходиться 1201 поліпропіленових мішків (що на 43 місць менше, ніж зазначено у ТСД), з яких у 1112 мішках знаходиться - «вугілля з деревини твердих порід», а в 89 мішках - 62800 пачок сигарет різних марок.

Згідно із п.1 ст.17 Конвенції про договір міжнародного автомобільною перевезення вантажів, до якої Україна приєдналася 01.08.2006, перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки.

Відповідно до ч.2 ст.192 МК України перевізники зобов`язані: 1) під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до Міжнародної автомобільної накладної (CMR); 2) y строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти товари до митного органу призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них; 3) He розпочинати вивантаження чи перевантаження товарів без дозволу митного органу; 4) у разі прибуття до митного органу призначення y неробочий час забезпечувати схоронність товарів і вживати визначених митним органом заходів для недопущення їх несанкціонованого вилучення з-під митного контролю.

Таким чином, гр. України ОСОБА_1 не доставив до митною органу призначення та втратив товар, а саме: 132 вантажних місця (поліпропіленові мішки) вагою 2112 кг, який зазначено у вищевказаних товаросупровідних документах. Зазначені дії мають ознаки порушень митних правил, передбачених частиною 4 статті 470 Митного кодексу України.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 правомірно визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.4 ст.470 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у межах санкції вказаної статті.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби задовольнити повністю.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 10 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про скасування постанови у справі про порушення митних правил скасувати.

Прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Охрімчук І.Г. Капустинський М.М.