Справа № 581/90/20
Суддя: Бутенко Д. В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 581/90/20
Провадження № 2-а/581/3/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2020 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого - судді Бутенка Д.В., за участю секретаря судового засідання Бочкун Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Липова Долина справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Відділу безпеки дорожнього руху управлінні патрульної поліції України у Сумській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта Скрипченка Дмитра Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Стислий виклад заявленої вимоги

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, який мотивувала тим, що 20 січня 2020 року інспектором УНП у Сумській області, старшим лейтенантом поліції Скрипченком Д.Ю відносно неї винесена постанова № 786866 серія ДПО18 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено на неї штраф у розмірі 1020 грн. 00 коп. Постанова прийнята у зв`язку з тим, що вона як посадова відповідальна особа селищної ради не вжила своєчасних заходів щодо ремонту бар`єрного огородження на мосту по вул. Оболонській в сел. Липова Долина. Уважає, що своїм рішенням старший лейтенант поліції Скрипченко Д.Ю. при складанні постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності порушив її право на повне, всебічне, об`єктивне дослідження обставин адміністративної справи, відповідач діяв не об`єктивно по відношенню до неї. Просила суд визнати дану постанову протиправною та скасувати її.

Позиція представника позивача, відповідача по даній справі

Позивачка Козін К.П. у судовому засіданні підтримала вищеподаний адміністративний позов та суду пояснила, про те, що 20 січня 2020 року в сел. Липова Долина старшим лейтенантом поліції Скрипченком Д.Ю. відносно неї винесена постанова № 786866 серія ДПО18 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено на неї штраф у розмірі 1020 грн. 00 коп. з надуманих підстав, без повного з`ясування всіх обставин справи, включаючи з`ясування обсягу її службових обов`язків, які не передбачають її обов`язку займатися ремонтом доріг та мостів в сел. Липова Долина, статус та власника мосту по вул. Оболонській в сел. Липова Долина, виділялися в місцевому бюджеті кошти на ремонт цього об`єкту. Уточнила, що працює провідним спеціалістом відділу архітектури та житлово-комунального господарства Липоводолинської селищної ради з грудня 2019 року і після приїзду двох співробітників поліції з приводу пошкодженого бар`єрного огородження на зазначеному мосту й складання акту огляду у відсутності представників селищної ради, вона підписала відповідний акт, проте очікувала складання припису для усунення зазначених недоліків, виділення бюджетних коштів та проведення відповідних ремонтних робіт; на даний час зазначений міст не є комунальною власністю і право власності на нього у відповідному порядку не зареєстровано; даний об`єкт лише формально перебуває на балансі селищної ради, проте це не є підставою для визнання цього об`єкту комунальною власністю, що вбачається з висновків рішення Господарського суду Полтавської області від 03 травня 2018 року (справа № 917/26/16). Зазначала, що її притягнуто до відповідальності за ті службові обов`язки, які у неї відсутні та які вона не виконує, а вчиняти самостійно будь-які заходи по ремонту цього мосту вона на займаній посаді можливості не має, бо для цього потрібен комплексний підхід.

Відповідач інспектор ВБДР управління патрульної поліції в Сумській області, старший лейтенант Скрипченко Д.Ю. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмовий відзив на позовну заяву ОСОБА_1 у якій заперечував проти адміністративного позову та обґрунтовував правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Процесуальні дії суду у даній справі

Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 03 лютого 2020 року вказана позовна заява була залишена без руху, для усунення недоліків позивачу установлено строк десять днів із дня отримання копії цієї ухвали. 21 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Липоводолинського районного суду Сумської області із уточненим позовом. Ухвалою Липоводолинського районного суду Сумської області від 25 лютого 2020 року у даній справі відкрито провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 03 березня 2020 року. 03 березня 2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 04 березня 2020 року для надання позивачу часу для надання правничої допомоги. 04 березня 2020 року оголошена перерва до 05 березня 2020 року для заміни належного відповідача по справі. 05 березня 2020 року адміністративний спір вирішено по суті.

Установлені судом фактичні обставини даної справи

Із фотокопії постанови ДОП 18 № 786866 від 20 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складеної інспектором відділу безпеки дорожнього руху в Сумській області, старшим лейтенантом поліції Скрипченком Д.Ю., вбачається, що об 15 год. 30 хв. 20 січня 2020 року в сел. Липова Долина по вул. Роменській, 10 посадовою відповідальною особою (провідним спеціалістом Липоводолинської селищної ради) не вжито своєчасних заходів щодо ремонту бар`єрного огородження на мосту по вул. Оболонській в сел. Липова Долина. Зазначеною постановою на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1020 гривень (а.с. 8).

Із фотокопії акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 20 січня 2020 року вбачається, що бар`єрне огородження на мосту по вул. Оболонській в сел. Липова Долина має пошкодження, отримані внаслідок ДТП, а тому дану ділянку визнано такою, що не відповідає вимогам розділу 3.5 ДСТУ 3587:97 та п. 1.5. Правил дорожнього руху України (а.с. 40-43).

Із листа Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області від 04 березня 2020 року № 377 вбачається, що міст по вулиці Оболонській в сел. Липова Долина Липоводолинського району Сумської області станом на 01 січня 2020 року обліковується на балансі Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області (а.с. 55-56).

З фотокопії посадової інструкції провідного спеціаліста відділу архітектури та житлово-комунального господарства Липоводолинської селищної ради, затвердженої селищним головою Нищетою С.М. 29 листопада 2019 року, вбачається, що визначеними посадовими обов`язками на зазначеній посаді не передбачено вжиття заходів по забезпеченню безпеки дорожнього руху на території селищної ради (а.с. 57-60).

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03 травня 2018 року відмовлено Липоводолинській селищній раді Сумської області у задоволенні позову до ТОВ «Гадячсир» про стягнення майнової шкоди за пошкодження мосту в сел. Липова Долина в розмірі 387561 грн. 40 коп. Рішення господарського суду мотивовано тим, що позивач не надав належних та достатніх доказів у підтвердження факту передачі та перебування пошкодженого мосту на балансі Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області.

Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

При цьому, відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема, частини перша, друга, третя статті 140 КУпАП (ч. 1). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Гіпотеза частини 1 ст. 140 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Висновки суду по суті заявленої вимоги

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року (далі - Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статями КУпАП, у тому числі ч. 1 ст.140 КУпАП.

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Відповідно до п. 9 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до Наказу МВС від 07.11.2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі» - пунктом 4 розділу 1 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Однак, ч. 5 ст. 258 КУпАП зобов`язує працівника патрульної поліції скласти протокол про адміністративне правопорушення в тому випадку, якщо особа оспорює вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме дана норма вимагає наступне: «Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків коли порушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови про адміністративне правопорушення».

Зі змісту наданих пояснень позивачки вбачається, що вона не погодилася із порядком та умовами винесення постанови, і при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення висловлювала фактичну незгоду з винесеною постановою з огляду на те, що в подальшому пред`явила адміністративний позов до суду.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.

Складовими вулиць і доріг міст та інших населених пунктів згідно статті 18 даного закону є: проїзна частина вулиць і доріг, трамвайне полотно, дорожнє покриття, штучні споруди, споруди дорожнього водовідводу, технічні засоби організації дорожнього руху, зупинки міського транспорту, стоянки таксі, тротуари, пішохідні та велосипедні доріжки, зелені насадження, наземні та підземні мережі, майданчики для паркування.

Пункт 2 статті 19 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачає одним з основних обов`язків органів місцевого самоврядування у частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів організацію будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів за встановленими для них будівельними нормами, державними стандартами та нормами.

Органи місцевого самоврядування, що управляють функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, відповідно до ст. 21 Закону України «Про автомобільні дороги» відповідають за:

1) стан вулиць і доріг міст та інших населених пунктів відповідно до діючих норм, у тому числі щодо безпеки руху транспортних засобів і пішоходів;

2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

Фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється за рахунок бюджетів міст та інших населених пунктів, а також інших джерел фінансування, визначених законодавством (ст. 41 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Позивачка при обґрунтуванні позовних вимог, зазначила, що вона дійсно з грудня 2019 року перебуває на посаді провідного спеціаліста відділу архітектури та житлово-комунального господарства Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області. Відповідно до посадової інструкції провідного спеціаліста відділу архітектури та житлово-комунального господарства Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області на ОСОБА_1 не покладалися обов`язки по забезпеченню безпеки дорожнього руху на території сел. Липова Долина і вона не несе персональну відповідальність за утримання та належний технічний стан мосту та інших елементів доріг.

В оскаржуваній постанові не зазначено якими саме діями (заходами) позивача чи її бездіяльністю порушено правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг, якими нормативними актами вони визначені з урахуванням визначених службових обов`язків ОСОБА_1 , та якими доказами встановлено наявність у її діях всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надано суду доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку він встановив наявність адміністративного правопорушення та винуватість позивача в його вчиненні, не з`ясовано статусу нерухомого об`єкту у виді мосту, того хто є його власником, як структурної частини автомобільної дороги в сел. Липова Долина.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень. На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови відповідачем були надані копія акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 20 січня 2020 року з фототаблицями, відповідно до якого під час обстеження виявлено пошкодження бар`єрного огородження на мосту по вул. Оболонській в сел. Липова Долина (а.с. 40). Указаний акт складено одноособово інспектором відділу безпеки дорожнього руху в Сумській області, старшим лейтенантом поліції Скрипченком Д.Ю., і цей документ підтверджує лише дійсний факт пошкодження зазначеного мосту, що позивачем по справі не оспорювався.

Щодо фототаблиці, наданої відповідачем (а.с.41-43), суд також звертає увагу на те, що з наданих фото неможливо встановити чи відносяться до дати винесення оскаржуваної постанови виявлені пошкодження мосту.

Також зазначаючи у оскаржуваній постанові про факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КУпАП, відповідач в порушення вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП не навів в ній сутність об`єктивної сторони проступку, зокрема, в чому виявилося порушення, не вказав нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення в аспекті службових обов`язків позивача, а лише формально послався на те, що ОСОБА_1 порушила норми розділу 3.5 ДСТУ 3587:97 та п. 1.5. ПДР України.

Також при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не оцінені ті обставини чи могла позивачка з грудня 2019 року і до дня складання оскаржуваної постанови вжити заходів по розробці проектно-кошторисної документації, визначення на конкурсних засадах підрядника робіт, проведення та прийняття виконаних ремонтних робіт, а також не з`ясував наявність всіх елементів суб`єктивної сторони зазначеного проступку, зокрема, умислу чи необережності щодо виявлених ознак зазначеного проступку.

Також позивач зазначав про те, що з доказами по справі, як це передбачено зазначеною Інструкцією, її ніхто не ознайомлював, як і не було їй роз`яснено її прав відповідно до ст.258 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Крім того, матеріали справи не містять та відповідачем до суду не надано разом з актом обстеження ділянки вулично-шляхової мережі (додаток 2 до Інструкції) відповідні заміри та схеми, що в свою чергу позбавляє суд процесуальної можливості установити достовірну наявність в діях ОСОБА_1 всіх елементів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення за ч.1 ст.140 КУпАП.

Однак, відповідно до ч.3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1-3 ст. 258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст. 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем порушено право на захист ОСОБА_1 , передбачене ст. 268 КУпАП, а саме право особи, що притягається до адміністративної відповідальності, бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: наданні пояснень, заявлення клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги, для чого необхідний час для підготовки. Однак ОСОБА_1 не була присутня при розгляді справи, не надавала письмових пояснень та її доводи відповідачем не перевірялися доказами, а вона лише особисто підписала оскаржувану постанову при отриманні її копії від відповідача.

Таким чином, у діях позивача, як посадової особи - провідного спеціаліста відділу архітектури та житлово-комунального господарства Липоводолинської селищної ради Липоводолинського району Сумської області, відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, включаючи всі обов`язкові елементи об`єктивної та суб`єктивної сторони проступку за ч. 1 ст. 140 КУпАП, позивач також не є суб`єктом вчинення зазначеного проступку, а тому суд уважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Оскільки за змістом ч. 3 ст. 286 КАС України ефективним способом захисту права позивача у даному спорі є скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, а не визнання протиправним оскарженого рішення суб`єкта владних повноважень, то заявлений позов слід задовольнити частково скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у даній справі.

Розподіл судових витрат по справі

У порядку ст. 139 КАС України судові витрати по справі віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. 8, 9, 20, 77, 139, 205, 241-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху в Сумській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Скрипченка Дмитра Юрійовича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 786866 від 20 січня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором відділу безпеки дорожнього руху в Сумській області Департаменту патрульної поліції, старшим лейтенантом поліції Скрипченком Дмитром Юрійовичем, за ч. 1 ст. 140 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 140 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю зазначеного в оскаржуваній постанові складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Липоводолинський районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: інспектор відділу безпеки дорожнього руху в Сумській області Департаменту патрульної поліції, старший лейтенант поліції Скрипченко Дмитро Юрійович (адреса місцезнаходження: вулиця Білопільський шлях, будинок 18/1, м. Суми, Сумська область).

Повне рішення суду складено 05 березня 2020 року.

Суддя Д. В. Бутенко