Справа № 387/139/20
Суддя: Майстер І. П.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 387/139/20
Номер провадження по справі 2-а/387/9/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року смт. Добровеличківка

Добровеличківський районний суд, Кіровоградської області, в складі:

головуючого судді Майстера І. П.

при секретарі судового засідання Поляруш С.Ю.

розглянувши в письмовому провадженні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції, помічника чергового СРПП Добровеличківського ВП Новоукраїнського ГУНП в Кіровоградській області Гавлюка Павла Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій зазначив, що 29.01.2019 начальник чергового СРПП Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП, рядовий поліції Гавлюк Павло Олександрович відносно ОСОБА_1 . було винесено постанову серії БАА №300115 у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за те, що останній, 29.01.2020 о 12 годині 15 хвилин, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 на сполученні автодороги с.Олександро-Завадське Дружелюбівка на перехресті не увімкнув покажчик повороту, чим порушив ПДР.

Позивач вважає вказану постанову про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки розгляд справи та накладення адміністративного стягнення відбувся з порушенням норм КУпАП. Крім того викладені у постанові обставини справи не підтверджені належними та допустимими доказами .

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі здійснення розгляду справи за відсутності учасників, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ознайомившись із позовною заявою по суті спору, письмові докази, суд вважає, що позов обґрунтований з таких підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 300115 від 29.01.2020 помічник чергового СРПП Добровеличківського ВП Новоукраїнського ВП ГУНП України в Кіровоградській області Гавлюк Павло Олександрович притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень. Зі змісту постанови ОСОБА_1 29.01.2020 о 12 годині 15 хвилин керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 , сполученням автодороги с.Олександро-Завадське Дружелюбівка, на перехресті не увімкнув покажчик повороту, чим порушив ПДР.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, з аналізу положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі "до постанови додається" не зазначено жодних доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 КУпАП повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 122 КУпАП, не було в наявності та не долучено до матеріалів справи.

Вказана правова позиція суду відповідає постанові Верховного суду у справі №524/1284/17 адміністративне провадження К/9901/15713/18 від 19.02.2020.

Разом з тим суд враховуючи зазначену позицію ВС, але з підстав захисту прав позивача як особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності працівниками поліції зазначає, що з наданого відео, поліцейські не зафіксували факт порушення, а саме не ввімкнення позивачем повороту на перехресті під час зміни напрямку руху при повороті праворуч. Поліцейські зафіксували на відео обставини під час зупинки автомобіля і притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. Водночас із відео видно, що ОСОБА_1 повідомив та продемонстрував, що у нього не працює покажчик повороту і він про це не знав. В присутності поліцейських ОСОБА_1 підняв капот автомобіля та усунув несправність. Крім того повідомляв поліцейських, що він вмикав покажчик, який не працював.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 9.2 б Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, зокрема перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що працівником поліції під час притягнення до адміністративної відповідальності не були враховані пояснення самої особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також не перевірили чи мало місце не ввімкнення позивачем правого світлового покажчика чи все ж таки має місце неналежний технічний стан автомобіля.

Враховуючи зазначені законодавчі положення, суду не надано доказів, що працівник поліції під час зупинки транспортного засобу, діяв з дотриманням вимог діючого законодавства .

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України). Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Стаття 62 Конституції України передбачає, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і може прийняти рішення про скасування постанови і закриття справи.

Дослiдивши та оцінивши здобутi в судовому засiданнi докази в їх сукупностi, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення, а постанову серії БАА № 300115 від 29.01.2020, необхідно скасувати, а провадження в адміністративній справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст.ст. 245, 247, 251, 268, 279, 280, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 1 п. 2 ст. 18 Кодексу адміністративного судочинства України, керуючись ст.ст. 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до рядового поліції, помічника чергового СРПП Добровеличківського ВП Новоукраїнського ГУНП в Кіровоградській області Гавлюка Павла Олександровича, задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 300115 від 29 січня 2020 року, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 .

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя

Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області Майстер І. П.