Справа № 640/11672/19
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2020-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 року м. Київ № 640/11672/19

Колегія суддів Окружного адміністративного суду міста Києва у складі:

головуючий суддя Огурцов О.П.,

судді Арсірій Р.О., Кузьменко В.А.,

при секретарі судового засідання Основі О.В.,

за участі представників:

позивача - Бисько Марії Георгіївни (ордер від 21.06.2018 серії КС № 509800)

відповідача - не прибув,

третьої особи 1 - не прибув,

третьої особи 2 - не прибув,

третьої особи 3 - Мандзюк Марії Михайлівни (довіреність від 08.01.2020 № 85/0/20-20)

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ СМАЙЛ"

до Кабінету Міністрів України

треті особи 1) Державна податкова служба України,

2) Міністерство фінансів України,

3) Державна регуляторна служба України

про визнання протиправними та нечинними постанов Кабінету Міністрів України

від 21.02.2018 № 117 та від 24.04.2019 № 391,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ СМАЙЛ" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Кабінету Міністрів України, треті особи: Державна фіскальна служба України, Міністерство фінансів України, Державна регуляторна служба України про визнання протиправними та нечинними постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 та від 24.04.2019 № 391.

Ухвалами від 31.10.2019 замінено Державну фіскальну службу України на правонаступника - Державну податкову службу України, закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Позивач у позовній заяві просить суд визнати протиправними та нечинними постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" та від 24.04.2019 № 391 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. N 117".

Ухвалою від 20.02.2020 закрито провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог щодо оскарження пунктів 10, 20 та 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувані постанови прийнято відповідачем з порушенням встановленого чинним законодавством порядку їх прийняття, погодження та оприлюднення їх проектів. Також позивач зазначив про те, що затверджуючи постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" підпункти 2,3 пункту 3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідач порушив принципи соціальної справедливості, нейтральності оподаткування, рівності усіх платників перед законом та не допущення будь - яких проявів дискримінації оскільки встановив податкове навантаження для платників різних груп на однаковому рівні,, а отже вказані підпункти пункту 3 порушують основоположні принципи податкового законодавства України, порушують права та інтереси платників податків.

Водночас позивач зазначив про те, що пункти 5, 6, 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 порушують вимоги статті 23 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади", пункт 201.16 статті 201 Податкового кодексу України внаслідок чого протягом усього часу дії вказаної постанови органами ДФС здійснюється грубе порушення прав та інтересів платників ПДВ та протиправно без правових підстав, на підставі листів ДФС здійснюється зупинення реєстрації ПН/РК.

Протиправність пункту 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 позивач обґрунтовує тим, що автоматичний режим прийняття рішення в автоматичному режимі не може належним чином забезпечити його належну обґрунтованість та прийняття з урахуванням усіх обставин справи, та у такому випадку унеможливлюється притягнення винної особи до відповідальності у разі протиправності рішення.

Також позивач зазначив про те, що положення пункту 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 дозволяють контролюючому органу в "ручному" режимі зловживати повноваженнями та не зважаючи на повний комплект документів, наданих платником, відмовляти у реєстрації ПН/РК, позбавляючи права покупця на отримання податкового кредиту та завдаючи постачальнику реальних збитків, які пов`язані зі сплатою покупцю штрафних санкцій, оскільки в договорах покупці передбачають штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію постачальником ПН/РК.

Необхідність скасування пункту 27 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 позивач обґрунтував тим, що ним порушено право на адміністративне оскарження рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, надав суду письмовий відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що оскаржувані постанови було прийнято з дотриманням законодавчо встановлених процедур їх прийняття та погодження, а проекти вказаних постанов було належним чином опубліковано, у то й час як їх відсутність в плані діяльності Міністерства фінансів України з підготовки регуляторних актів на 2018 рік не є підставою яка зумовлює неможливість регуляторного акту бути прийнятим або схваленим. Також відповідач зазначив про те, що делегування Урядом Державній фіскальній службі України повноважень щодо визначенням критеріїв ризиковості платника податку, критеріїв ризиковості здійснення операцій, переліку показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, відповідно до постанови від 21.02.2018 № 117, є належне, передбачене законодавством України, визначення певної компетенції центрального органу виконавчої влади, реалізація якої повинна здійснюватися відповідно до вимог Конституції України, законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, іншим актам законодавства України.

Водночас, відповідач зазначив про те, що твердження позивача про те, що пункт 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 надає органам Державної фіскальної служби України зловживати своїм правом та відмовляти у прийнятті податкових накладених є лише припущенням позивача та жодним чином не підтверджується будь - якими доводами та посиланнями на конкретні норми законодавства.

Третя особа 1 проти позовних вимог заперечила надала суду письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначила про те, що Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 об`єктивно не міг бути внесений в план підготовки проектів регуляторних актів відповідача на 2018 рік в порядку частини першої статті 7 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» до 15.12.2017, оскільки Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році", яким Верховна Рада України зобов`язала Кабінет Міністрів України прийняти вказаний Порядок набрав чинності лише 01.01.2018. Третя особа 1 також зазначила про те, що проект Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 був оприлюднений для ознайомлення всіма заінтересованими особами 16.02.2018, тоді як чинності він набрав 22.03.2018, тобто для ознайомлення з ним до початку його дії у всіх заінтересованих осіб був 1 місяць для забезпечення принципу передбачуваності, при цьому Закон України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» не зобов`язує приймати акти лише через 1 місяць після оприлюднення його проекту, а натомість, частина шоста статті 9 вказаного Закону встановлює лише, що строк протягом якого приймаються пропозиції. Водночас третя особа 1зазначила про те, що відповідно до пункту 201.16 Податкового кодексу України, відповідач самостійно визначив в пункті 6 оскаржуваного Порядку підставу для зупинення реєстрації податкової накладної, а саме - якщо накладна відповідає критеріям ризиковості, а отже підстави для зупинення реєстрації накладних затверджені саме Кабінетом Міністрів України, а не іншими органами.

Третя особа 2 надала суду письмові пояснення в яких зазначила про те, що пунктами 4 та 12 Плану організації підготовки проектів актів, необхідних для забезпечення реалізації Закону України від 07.12.2017 № 2245-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», схваленого на засіданні Кабінету Міністрів України 11.01.2018 їй було доручено (термін виконання 15.02.2018) подати в установленому порядку на розгляд Уряду проект акта Кабінету Міністрів України який визначатиме порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (копії аркушів Плану додаються) на виконання яких разом із ДФС було підготовлено проект постанови та проведено ряд заходів щодо обговорення його змісту з бізнесом та громадськістю. Також третя особа 2 зазначила про те, що з огляду на стислі терміни підготовки документу 09.02.2018 проект постанови було опубліковано на вебсайті Міністерство фінансів України в новинах для ознайомлення та 13.02.2018 проведено відкрите обговорення проекту постанови з представниками малого, середнього та великого бізнесу і експертами.

Третьою особою 3 надано суду письмові пояснення в яких зазначено про те, що ним за результатами розгляду проектів оскаржуваних постанов були прийняті рішення про погодження проекту регуляторного акту від 27.02.2018 № 82 та від 23.04.2019 № 170. Також третя особа 3 зазначила про те, що ним було підготовлено лист від 27.02.2018 № 2216/0/20-18 з приводу окремних проблем питань, порушених проектом постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117

Під час судового розгляду справи, судом встановлено наступне.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України видано постанову № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В пункті 3 вказаного Порядку зазначено наступне: "3. Податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих на реєстрацію у місяці, іншому ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений в них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, P < P м х 1,4, де:

D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T;

S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами;

T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування;

P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування;

P м - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування.

Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті."

Пунктами 5, 6 та 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 встановлено наступне: "5. Податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

6. У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

7. У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.".

В пункті 12 вказаного порядку зазначено наступне: "У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.".

Пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 визначено, що : "Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством."

В пункті 27 зазначено порядку вказано наступне: "27. Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку."

24.04.2019 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 391 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. N 117", якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", зокрема:

- у пункті 3: підпункт 2 після слів і цифр "не перевищує 50 тис. гривень" доповнено словами і цифрами ", сума податку на додану вартість (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень"; абзац перший підпункту 3 замінено абзацами такого змісту: "3) одночасно виконуються такі умови: загальна сума податку на додану вартість (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну / розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 400 тис. гривень; одночасно значення показників D та P, розрахованих у цьому підпункті, мають такі розміри: D > 0,05, P < P м х 1,4, де:";

- пункт 27 викласти в такій редакції: "27. Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. Рішення комісії центрального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено у судовому порядку.".

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ СМАЙЛ" не погоджуючись з постановами Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 та від 24.04.2019 № 391, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають визнанню нечинним звернулось з відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду не були порушені з огляду на наступне.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 8 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

Неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення, дія чи бездіяльність прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюванні рішення, дія чи бездіяльність є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Позивач просить суд визнати протиправними та нечинними постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 та від 24.04.2019 № 391.

Як на обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення його прав та інтересів пунктами 3, 5, 6, 7, 10, 12, 14, 21, 27 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018.

Ухвалою від 20.02.2020 закрито провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог щодо оскарження пунктів 10, 20 та 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Таким чином судом в даному випадку підлягає встановленню наявність факту порушення прав та інтересів позивача пунктами 3, 5, 6, 7, 12, 14, 27 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018.

З аналізу пунктів 3, 5, 6 та 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 вбачається, що вказаними пунктами врегульовано порядок здійснення автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, при цьому вони не містять положень, які б безпосереднього породжували виникнення у платника податків певних обов`язків чи позбавляли його певних прав.

Пунктом 12 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 визначено, порядок надсилання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування та встановлено, що вона надсилається платнику податків протягом дня в автоматичному режимі у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Таким чином словосполучення "автоматичному режимі" стосуються порядку надсилання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку, а не порядку прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку як на те посилається позивач.

Пунктом 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, водночас вказаний пункт не містить положень про те, що платник податків в обов`язковому порядку має надати весь перелік документів зазначений у вказаному пункті, як і положень про те, що вказаний перелі є виключним. Посилання позивача на те, що положення вказаного пункту дозволяють контролюючому органу в "ручному" режимі зловживати повноваженнями та не зважаючи на повний комплект документів, наданих платником, відмовляти у реєстрації ПН/РК не приймаються судом до уваги з огляду на те, що стосуються не безпосередньо положень пункту 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018, а порядку реалізації його окремих положень певними посадовими та службовими особами контролюючого органу та можливого допущення ними зловживання наданими їм повноваженнями

Щодо положень пункту 17 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 суд звертає увагу не той факт, що ним закріплено за платником податків право оскаржити рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, при цьому суд звертає увагу на те, що закріплення можливості оскарження Рішення комісії центрального рівня в лише в судовому порядку зумовлено недоцільністю оскарження рішення до органу, яким його було прийнято.

Представник позивача у судовому засіданні не змогла надати суду пояснень щодо того яким саме чином та які саме права та інтереси позивача порушено пунктами 3, 5, 6, 7, 10, 12, 14, 21, 27 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018.

Крім того суд звертає увагу на факт того, що постанова Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" втратила чинній згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що положення пунктів 3, 5, 6, 7, 10, 12, 14, 21, 27 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 не призводять до порушення праві та інтересів позивача, а пункти 10, 20, 21 вказаного Порядку вже визнано нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили, а також те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 постанова Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018 втратила чинність, суд дійшов висновку про те, що не виникає передумови для здійснення захисту права або законного інтересу позивача, шляхом визнання протиправними та нечинними постанов Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117 та від 24.04.2019 № 391.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІ СМАЙЛ" (01103, м. Київ, вул. Драгомирова, 10/10, кімн. 60, ) до Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2), треті особи: Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ), Міністерство фінансів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2, ), Державна регуляторна служба України (01011, м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11, ), в якому просить визнати протиправними та нечинними постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, від 24.04.2019 № 391 - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.П. Огурцов

Судді Р.О. Арсірій

В.А. Кузьменко

Повний текст рішення складений 04.03.2020.