Справа № 640/16276/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Київ № 640/16276/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Державного бюро розслідувань,

2. Начальника третього слідчого відділу Першого управління організації

досудових розслідувань Державного бюро розслідувань

Корецького Олега Павловича

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державного бюро розслідувань (далі - ДБР, відповідач 1) та начальника третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Корецького Олега Павловича (далі - відповідач 2) та просить визнати протиправною бездіяльність відповідача 2, яка полягає у ненаданні інформації адвокатський запит №19-204-0812 від 26 липня 2019 року, та зобов`язати відповідача 1 у строк, не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили, надати ОСОБА_1 інформацію, запитувану в адвокатському запиті № 19-204-0812 від 26 липня 2019 року, та надати повні відповіді на кожне з поставлених питань. Також позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Позов обґрунтовано тим, що позивач, як адвокат, що здійснює адвокатську діяльність у складі Адвокатського об`єднання «Головань і Партнери», відповідно до договору надає клієнту професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим подав до ДБР адвокатський запит щодо надання певної інформації, проте, листом №13916/1.3-19 від 31 липня 2019 року отримав відмову у її наданні без наведення підстав відмови. Бездіяльність відповідачів ОСОБА_1 вважає протиправною, посилаючись на норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», з чим звертається до суду з даним позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи провадити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, запропоновано відповідачам надати відзив на позовну заяву та усі наявні докази.

Як вбачається з матеріалів справи, представник ДБР Шевченко О.А. особисто отримав ухвалу про відкриття провадження у справі та позовні матеріали безпосередньо в приміщенні суду 19 вересня 2019 року, про що залишив розписку.

Від відповідача 2 через канцелярію суду 02 жовтня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначається, що в адвокатському запиті ОСОБА_1. просив надати інформацію щодо передання відомостей на надання слідчим у справі дозволу на розголошення даних досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000713, №0000734. На думку слідчого, надання інформації, про яку запитував позивач, може зашкодити досудовому розслідуванню та кінцевому прийняттю рішення у даних кримінальних провадженнях, тому ОСОБА_1 було надано відповідь на його запит відповідного змісту.

Окрім іншого, відповідач 2 зазначає, що адвокат ОСОБА_1. не є стороною зазначених кримінальних проваджень. У задоволенні адміністративного позову просив відмовити.

Позивачем 10 жовтня 2019 року подані до суду заперечення на долучення відзиву на позовну заяву відповідача 2 до матеріалів справи, у яких стверджується, що відзив подано відповідачем 2 поза межами строку, визначеного судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 03 вересня 2019 року.

У цій частині суд зазначає, що ухвала суду про відкриття провадження у справі №640/16276/19 направлена сторонам засобами електронної пошти 06 вересня 2019 року, проте, підтвердження про її отримання позивачем та відповідачами суд засобами електронної пошти не отримував. Окрім того представник відповідача 1 отримав копію ухвали від 03 вересня 2019 року та позовні матеріали в приміщені суду особисто 19 вересня 2019 року.

Відзив на позовну заяву, виходячи з відбитку штампу на конверті, направлений відповідачем 2 поштовим зв`язком 30 вересня 2019 року та отриманий судом 02 жовтня 2019 року.

Отже, суд виходить з того, що відповідач 1 отримав копію ухвали від 03 вересня 2019 року та позовні матеріали 19 вересня 2019 року від уповноваженого представника ДБР, та подав відзив на позовну заяву у межах відведеного судом 15-денного строку з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Від відповідача 1 відзиву на позовну заяву у визначений судом строк не надходило.

Суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (частина друга статті 77, частина четверта статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви Державного бюро розслідувань про закриття провадження у справі.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України за наявними у справі матеріалами.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в рамках здійснення представництва інтересів ОСОБА_2 відповідно до Договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №0812 від 22 травня 2019 року адвокат ОСОБА_1. звернувся до Державного бюро розслідувань з адвокатським запитом №19-204-0812 від 26 липня 2019 року, в якому просив надати наступну інформацію:

- Ким (повне ім`я та посада працівника чи службової особи Національної поліції України), коли, на якій підставі, з якою метою, в рамках якої процедури, та за яких обставин напряму, чи опосередковано ОСОБА_3 або іншій уповноваженій на це особі, було передано інформацію про зміст допиту ОСОБА_2 , що відбувся 25 липня 2019 року? Кому саме було передано вказані дані?

- Ким, коли, кому, на якій підставі, з якою метою, в рамках якої процедури, та за яких обставин було надано вказівку/дозвіл передати ОСОБА_3 або іншій не уповноваженій на це особі напряму, чи опосередковано інформацію про зміст допиту ОСОБА_2 , що відбувся 25 липня 2019 року?

- Чи надавали слідчі, що здійснюють досудові розслідування у кримінальних провадженнях №0000713, №0000734, дозволи ОСОБА_3 на розголошення даних цих досудових розслідувань?

У відповідь листом від 31 липня 2019 року №13916-1.3-19 за підписом начальника третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Корецького О. Державне бюро розслідувань повідомило позивачу про відсутність підстав для надання запитуваної інформації з посиланнями на положення частини першої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до яких надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

З такою відповіддю не погоджується позивач та позивається до суду, вважаючи, що не запитував інформації, яка стосується кримінальних проваджень, а його звернення викликано обставинами розміщення у месенджері Telegram приватною особою публічного повідомлення, що містило відомості досудового розслідування. При цьому позивач припускає, що існує велика ймовірність, що саме працівники ДБР, які мали доступ до даних досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні, напряму чи опосередковано в позапроцесуальному порядку незаконно передали дані відповідного досудового розслідування третім особам.

Оцінюючи спірні правовідносини, суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Закон визначає адвокатський запит - як письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту (ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно частини другої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Відповідно до частини третьої цієї статті Закону відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.

Водночас, надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом (частина перша статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як вбачається з адвокатського запиту №19-204-0812 від 26 липня 2019 року, ОСОБА_1 просить надати відомості щодо передачі інформації та надання слідчим дозволу на розголошення даних досудового розслідування у конкретних кримінальних провадженнях: №0000713, №0000734.

Виходячи з положень частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до абз.4 частини першої статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надання адвокату інформації та копій документів, отриманих під час здійснення кримінального провадження, здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (частина п`ята статті 40 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Як зазначає у відзиві відповідач 2, надання інформації, яку запитує ОСОБА_1 , може зашкодити досудовому розслідуванню та кінцевому прийняттю рішення у даних кримінальних провадженнях.

Окрім того, відповідач 2 стверджує, що відповідно до матеріалів кримінальних проваджень №0000713, №0000734 та відповідно до вимог статті 50 КПК України адвокат ОСОБА_1. не є стороною кримінального провадження, що не спростовується позивачем у справі.

Виходячи з тих формулювань запитань, які викладає адвокат ОСОБА_1. в адвокатському запиті №19-204-0812 від 26 липня 2019 року, суд знаходить слушними твердження відповідача 2, зокрема, що запитувана інформація стосується кримінальних проваджень, щодо яких здійснюється досудове розслідування, тому здійснюється в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, про що зазначено у відповіді на запит від 31 липня 2019 року №13916-1.3-19, тому не знаходить підтверджених обставин протиправної бездіяльності відповідача 2, на які посилається позивач як на підставу позову.

У цьому ж зв`язку відсутні підстави для зобов`язання відповідача 1 у строк, не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду у цій справі законної сили, надати ОСОБА_1 інформацію, запитувану в адвокатському запиті № 19-204-0812 від 26 липня 2019 року, та надати повні відповіді на кожне з поставлених питань, а також щодо зобов`язання відповідача 1 подати звіт про виконання судового рішення.

Підсумовуючи викладене у сукупності, ураховуючи те, що позивачем не доведено у достатній та переконливій мірі позовних вимог, правових підстав для задоволення позову суд не знаходить.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно яких судові витрати сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягають відшкодуванню лише при задоволенні позову.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державного бюро розслідувань, начальника третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань Корецького Олега Павловича про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 АО «Головань і Партнери».

Відповідач 1: Державне бюро розслідувань, адреса: 01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, , тел., адреса для листування: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 15.

Відповідач 2: Начальник третього слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань Державного бюро розслідувань, адреса: адреса: 01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 12/2, тел., адреса для листування: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 15.

Суддя В.І. Келеберда