Справа № 819/1298/15
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

25 лютого 2020 року

Київ

справа №819/1298/15

касаційне провадження №К/9901/27526/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бившевої Л.І.,

суддів: Шипуліної Т.М., Хохуляка В.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Збаразької об`єднаної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області (далі - Інспекція) на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 (суддя - Ходачкевич Н.І.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2016 (головуючий суддя - Левицька Н.Г., судді - Обрізко І.М., Сапіга В.П.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Заготсервіс» (далі - Товариство) до Збаразької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Тернопільській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Департаменту екології та природних ресурсів Тернопільської обласної державної адміністрації (далі - Департамент), про визнання нечиним податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Товариство звернулось до суду з позовом до Інспекції, у якому просило визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.02.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що Товариство не допускало порушень норм діючого законодавства, а саме: пункту 327.3 статті 327 Податкового кодексу України, оскільки дозвіл №УКР 1935 «А»/ТЕР, виданий 26.02.2010, з терміном дії до 06.08.2014, при цьому, протягом вказаного періоду Товариство не отримувало інформації щодо зміни терміну дії даного дозволу чи його скасування/анулювання від контролюючих органів.

Тернопільський окружний адміністративний суд постановою від 17.06.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2016, позов задовольнив повністю: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 12.02.2015 №.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій обґрунтовані тим, що відповідачем не доведено факт порушення ТОВ «Заготсервіс» пункту 327.3 статті 327 Податкового кодексу України, а саме не надано належних та допустимих доказів зміни терміну дії дозволу на спеціальне водокористування та повідомлення позивача про таку зміну, в той час як факт дійсності вказаного дозволу визнано Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області, якою в період з 18 по 19 вересня 2012 року була проведена планова перевірка Товариства з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства, де визнається факт наявності станом на 19.09.2012 у Товариства діючого дозволу за №УКР 1935 «А»/ТЕР від 26.02.2010, виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області та Департаментом, з терміном дії до 06.08.2014, що підтверджується актом перевірки.

Інспекція оскаржила рішення судів першої та апеляційної інстанцій до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 05.09.2016 відкрив касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Інспекції та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, оскільки судами не враховано специфіку підстав, що обумовили проведення перевірки у оспорюваних рішеннях ,та не враховано той факт, що податковий орган не може нести відповідальність за неправомірні дії будь - якого іншого органу владних повноважень, в той час як перевірка була проведена на підставі подання прокуратури Підволочиського району Тернопільської області від 27.08.2014 № 62-1591 «Про усунення порушень вимог податкового законодавства щодо здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати екологічного податку» щодо Товариства.

У запереченні на касаційну скаргу Товариство просить суд відмовити у її задоволенні, а рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 24.02.2020 прийняв касаційну скаргу Інспекції до провадження, визнав за можливе проведення попереднього розгляду справи та призначив попередній розгляд справи на 25.02.2020.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи Інспекції та, враховуючи межі касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

У справі, що розглядається, суди встановили, що в Інспекцією була проведена документальна планова виїзна перевірка Товариства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, результати якої оформлені актом від 19.01.2015 за №1/2200/30915913, за висновками якого Товариством були порушені, зокрема, вимоги пункту 327.3 статті 327 Податкового кодексу України, що полягало в тому, що Товариство занизило збір за спеціальне використання водних ресурсів за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 на загальну суму 35626,16 грн., в тому числі: за 1 квартал 2013 - в сумі 6667,28 грн., за 2 квартал 2013 року - в сумі 8558,88 грн., за 3 квартал 2013 року - в сумі 9502,96 грн., за 4 квартал 2013 - в сумі 10897,04 грн.

Зокрема, у акті перевірки було вказано, що оскільки відповідно до прокуратури Тернопільської області від 22.05.2012 № 07/4-13вих12 термін дії дозволу на спеціальне водокористування за №УКР 1935 «А»/ТЕР від 26.02.2010, виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області та Департаментом, було змінено до 27.08.2012, то в 2013 році зазначений дозвіл не діяв, з огляду на що Товариство повинне було обчислювати та сплачувати збір за спеціальне використання водних ресурсів в 2013 році за весь обсяг використаної води, що підлягає оплаті як за понадлімітне використання, тобто у п`ятикратному розмірі, виходячи з фактичних обсягів використаної води.

На підставі вказаного акту перевірки Інспекцією прийняла податкове повідомлення-рішення від 12.02.2015 №, яким збільшила Товариству суму грошового зобов`язання зі збору за спеціальне водовикористання загальнодержавного значення на 44532,70 грн., з яких: 35626,01 грн. - за основним платежем, 8906,54 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Податкове повідомлення-рішення від 12.02.2015 № та було оскаржене Товариством в адміністративному порядку, за наслідками якого оскаржуване податкове повідомлення-рішення було залишене без змін.

Відповідно до пункту 323.1 статті 323 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками збору є водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи (крім бюджетних установ), постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів (первинні водокористувачі) та/або від первинних або інших водокористувачів (вторинні водокористувачі), та використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Пунктом 324.1 статті 324 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що об`єктом оподаткування збором є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі, з урахуванням обсягу втрат води в їх системах водопостачання.

Згідно з пунктом 326.10 статті 326 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) обсяг фактично використаної води обчислюється водокористувачами самостійно на підставі даних первинного обліку згідно з показаннями вимірювальних приладів.

За відсутності вимірювальних приладів обсяг фактично використаної води визначається водокористувачем за технологічними даними (тривалість роботи агрегатів, обсяг виробленої продукції чи наданих послуг, витрати електроенергії, пропускна спроможність водопровідних труб за одиницю часу тощо). У разі відсутності вимірювальних приладів, якщо можливість їх встановлення існує, збір сплачується у двократному розмірі.

Пунктом 326.12 статті 326 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що органи, які видають дозволи на спеціальне водокористування, щороку до 20 січня подають органам державної податкової служби та органам водного господарства інформацію про водокористувачів, яким видано такі дозволи.

Водокористувачі, яким видано дозволи на спеціальне водокористування та які здійснюють постачання води іншим водокористувачам, щороку до 20 січня подають органам державної податкової служби та органам водного господарства перелік водокористувачів - абонентів.

Відповідно до пункту 327.3 статті 327 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за відсутності у водокористувача дозволу на спеціальне водокористування із встановленими у ньому лімітами використання води збір справляється за весь обсяг використаної води, що підлягає оплаті як за понадлімітне використання.

Згідно пункту 327.1 статті 327 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у разі перевищення водокористувачами встановленого річного ліміту використання води, збір обчислюється і сплачується у п`ятикратному розмірі, виходячи з фактичних обсягів використаної води понад встановлений ліміт використання води, ставок збору та коефіцієнтів.

За вимогами пункту 327.2 статті 327 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що за понадлімітне використання води збір обчислюється за кожним джерелом водопостачання окремо, згідно із встановленими ставками збору та коефіцієнтами.

У справі, що розглядається, суди встановили, що: на час проведення документальної перевірки Товариством був наданий оригінал дозволу №УКР 1935 «А»/ТЕР, виданий 26.02.2010, з терміном дії до 06.08.2014, жодних доказів щодо зміни терміну дії даного дозволу чи його скасування/анулювання надано не було, факт дійсності вказаного дозволу визнано Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області, якою в період з 18 по 19 вересня 2012 року проведена планова перевірка Товариства з питань дотримання вимог природоохоронного законодавства, де визнається факт наявності станом на 19.09.2012 у Товариства діючого дозволу за №УКР 1935 «А»/ТЕР від 26.02.2010, виданого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Тернопільській області та Депртаментом, з терміном дії до 06.08.2014, що підтверджується актом перевірки. Факт дійсності вказаного дозволу протягом усього 2012 року був визнаний також під час проведення перевірки Інспекцією 08.07.2013, про що складено акт за №3/22/30915913 про результати планової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2011 по 31.12.2012, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2012 (вказаною перевіркою не встановлено заниження або завищення повноти визначення збору за спеціальне використання водних ресурсів за період з 01.10.2011 по 31.12.2012). Представником Департаменту не надано доказів направлення листа від 29.05.2012 за № 2-2/1115 щодо зміни терміну дії дозволу на спеціальне водокористування Товариства № УКР-1935 «А»/ТЕР виданого 26.02.2010.

Згідно з частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 86 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій, виходячи із принципу офіційного з`ясування обставин справи, з дотриманням норм статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017) дослідили документи, в тому числі встановили чинність дозволу на спеціальне водокористування, та з урахуванням усіх доказів у справі у їх сукупності, встановили відсутність порушень з боку суб`єкта господарювання норм Податкового кодексу України та дійшли обґрунтованого висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення, з приводу правомірності якого виник спір.

Доводи касаційної скарги викладеного не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Інспекції підлягає залишенню без задоволення, а постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2016 - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Збаразької об`єднаної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області залишити без задоволення, а постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 17.06.2015 та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.І. Бившева

Т.М. Шипуліна

В.В. Хохуляк ,

Судді Верховного Суду