Справа № 460/657/20
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2020 року м. Рівне №460/657/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П., за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Військової частини НОМЕР_1
доЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)
про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:
Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору № 60952554 від 11.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова про стягнення виконавчого збору винесена всупереч діючому законодавству та підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що згідно довідки-розрахунку ОСОБА_3 нараховано 15809,43 грн. компенсації за невикористані календарні дні додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2019 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби, а згідно платіжного доручення від 29.01.2020 №63 дана сума перерахована стягувачу. Отже, позивачем добровільно виконано рішення суду, а відповідач жодних дій щодо примусового виконання рішення суду не вчиняв. З наведених мотивів у позовній заяві, позивач просив суд поданий позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 27.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 05.03.2020 о 09:30 в залі судових засідань Рівненського окружного адміністративного суду.

Через канцелярію суду 03.03.2020 надійшов відзив, в якому проти вимог заявленого позову відповідач заперечив. Зазначив, що державний виконавець діяв у спосіб та у межах наданих законодавством повноважень. Звернув увагу, що у відповідності до статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору. Враховуючи, що виплата нарахованої заборгованої відбулася 29.01.2020, рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі № 460/2216/19 виконано боржником після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2020, а відтак відсутні підстави для скасування спірної постанови.

Ухвалою суду від 05.03.2020 було замінено первісного відповідача - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, належним - Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Представники позивача у судовому засіданні, з підстав викладених у позовній заяві, адміністративний позов підтримали, просили задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просив суд розгляд справи провести за відсутності його представника. Усною ухвалою суду від 05.03.2020 продовжено розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши представників позивача, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив на наступне.

Так, Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 у справі №460/2216/19 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_3 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2019 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2019 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби.

З метою виконання даного рішення, 26.12.2019 видано виконавчий лист у справі № 460/2216/19.

11.01.2020 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Корольчук Наталією Іванівною, розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого листа № 460/2216/19 виданого 26.12.2019 Рівненським окружним адміністративним судом про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_3 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2019 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби, та вирішено відкрити виконавче провадження № 60952554 (далі постанова про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2020).

Одночасно із постановою про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2020, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Корольчук Наталією Іванівною прийнято постанову про стягнення виконавчого збору з боржника: Військова частина НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 у розмірі: 18892,00 гривня (UAH) (далі постанова про стягнення виконавчого збору від 11.01.2020).

03.02.2020 на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції направлено лист № 35 про виконання рішення суду в повному обсязі. У даному листі пвідомлено, що згідно довідки-розрахунку ОСОБА_3 нараховано 15809,43 грн. компенсації за невикористані календарні дні додаткової щорічної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2019 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення на день звільнення з військової служби, а згідно платіжного доручення від 29.01.2020 №63 дана сума перерахована стягувачу. З огляду на це, боржник просив державного виконавця закінчити виконавче провадження на підставі пункту 9 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

З гляду на добровільне виконання рішення суду позивач вважає, що відповідачем безпідставно прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 11.01.2020. Вважаючи протиправною та такою, що прийнята не в порядок та спосіб визначений Законом, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон від 02.06.2016 №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ч. 1 ст. 18 Закону від 02.06.2016 №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п.1 ч.1 ст.26 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII).

Відповідно до частини 5, 6 статті 26 цього Закону, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частинами 1, 3-4 статті 27 Закону від 02.06.2016 №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною 5 статті 27 зазначеного Закону визначено, що виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень";4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно частини 9 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерством юстиції України від 02.04.2012 №512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2832/5, стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону. Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження. У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Про розмір стягнутого виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Надаючи тлумачення статтям 27, 40 Закону України "Про виконавче провадження" Верховний Суд у постанові від 19.04.2018 справа №825/739/17 вказав, що примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, судом відхиляються доводи позивача про те, що ним добровільно та у повному обсязі виконано рішення суду, що виключає стягнення виконавчого збору, оскільки з дати відкриття виконавчого провадження (11.01.2020), розпочинається примусове виконання виконавчого документу.

Поміж тим, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2020 необхідності виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів, не встановлює для боржника добровільного строку виконання рішення суду, та не розцінюється добровільним виконанням рішення, у разі надходження інформації про виконання від боржника.

Водночас, визначальним є той факт, що на дату прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження (11.01.2020), були відсутні відомості про виконання рішення суду боржником до відкриття виконавчого провадження. Позаяк, як стверджує позивач, нарахована сума 15809,43 грн. компенсації за невикористані календарні дні додаткової щорічної відпустки перерахована стягувачу, згідно платіжного доручення від 29.01.2020 № 63, тобто рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі № 460/2216/19 виконано боржником після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.01.2020.

Відтак, у зазначених спірних правовідносинах визначені статтею 27 Закону, обставини, які звільняють боржника від сплати виконавчого збору відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність постанови державного виконавця від 11.01.2020 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 60952554.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79000, м. Львів, площа Шашкевича, 1; ) про визнання протиправною та скасування постанови, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 05 березня 2020 року.

Суддя Зозуля Д.П.