Справа № 200/11/20-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2020 р. Справа№200/11/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2020 до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до тексту якого позивач просить: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 граничним розміром у 70% відповідних сум грошового забезпечення; зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року, в редакції статті 13 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", чинної станом на дату призначення пенсії позивачу, відповідно до довідки від 13.03.2018 року №2463 лк виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Донецькій області, виходячи із розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення, а саме: призначити позивачу основну пенсію у сумі 6199 грн. 54 коп., а також виплатити додатковий борг по основній пенсії за період 01.01.2016 року по 01.01.2020 року у сумі 66128 грн. 26 коп., який виплатити повністю і відразу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при проведенні перерахунку пенсії позивача відповідачем безпідставно здійснено розрахунок з урахуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення, втім при призначенні пенсійних виплат пенсію за вислугу років було обчислено у розмірі 90 %. Вважає дії відповідача щодо зниження проценту відповідних сум грошового забезпечення для обчислення пенсії за вислугу років з 90% на 70% під час перерахунку пенсії з 01.01.2016 року протиправними та такими, що порушують його конституційні права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем, у встановлений судом строк, надано відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, яким регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до п. 5 ч. І ст. 4 Бюджетного кодексу України.

Пенсійний фонд України є органом, який реалізує державну політику у соціальній сфері.

Одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

У Рішенні від 2 березня 1999 року № 2-рп/99 Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення, відповідно до пункту 3 статті 11( Конституції України, здійснюється Кабінетом Міністрів України. Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженням спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України. Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Законом України від 08.07.2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який вступив в силу 01.10.2011 року, було внесено зміни до низки актів, в тому числі статті 13 Закону №2262 про розмір пенсії за вислугу років у відсотках.

Враховуючи зміни до статті 13 Законом №3591-IV "Щодо внесення змін в деякі закони України по питання пенсійного забезпечення і соціального захисту військовослужбовців" (далі - Закон № 3591) максимальний розмір пенсії , що призначаються за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100%, до категорії 2 - 95%.

Законом України від 27.03.2014 року №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" внесено зміни до статті 13 Закону України № 2262 максимальний розмір пенсії, що призначаються за вислугу років, не повинен перевищувати 70 % сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав зазначеною в статті 63 Закону №2262.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" позивачу здійснено перерахунок пенсії.

У зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення змінився процент відповідних сум грошового забезпечення та на даний час складає 70% від грошового забезпечення (копії додаються).

Крім, іншого у відзиві зазначено, що вищезгадані зміни в законодавстві не призвели до зниження розміру пенсії, а навпаки - привели до її збільшення, що унеможливлює порушення прав позивача.

Разом із тим, вказано, що у зв`язку із збільшенням грошового забезпечення військовослужбовців осіб, рядового і начальницького складу, яке складається з посадового окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а саме розмір пенсії позивача до перерахунку складав 2669,31 грн. після перерахунку складає 4821,87 гривень, змінився процент відповідних сум грошового забезпечення та на даний час складає 70% від грошового забезпечення.

Крім цього, відповідачем надано заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Вирішуючи вказане клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. Враховуючи положення вказаної норми, суд дійшов висновку, що справа відноситься до справ незначної складності, а відтак, клопотання про розгляд справи за правилами загального провадження не підлягає задоволенню.

Дослідивши письмові докази та пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

Позивач є пенсіонером з 01.01.2009, пенсія призначена за вислугу років, відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262- ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області.

Згідно довідки ГУ МВС України в Донецькій області №420лк від 13.03.2018 "Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), видана на ім`я ОСОБА_1 про те, що відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови КМУ від 21.12.2018 № 103, постанови КМУ від 11.11.2015 № 988 розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 01 січня 2016 року за прирівняною посадою до посади на день звільнення зі служби становить: посадовий оклад: 2500,00 грн., оклад за військовим (спеціальним званням) старший прапорщик міліції 2000,00 грн., надбавка за стаж служби (50,00%) 2250,00 грн., премія (2,05%) 138,38 всього 6888,38 грн.

Позивач звертався до ГУ ПФУ із заявою щодо перерахунку пенсії за вислугою років, з врахуванням розміру 90% відповідної суми грошового забезпечення.

ГУ ПФУ у Донецькій області листом від 27.11.2019 №5552-Б-01, повідомило заявника (позивача), що при здійсненні перерахунку граничний відсоток обрахунку грошового забезпечення по пенсійним справам (окрім осіб, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1-100 %, до категорії 2-95 %) обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення. При цьому відповідач посилається на приписи Закону України від 27.03.2014 року №1166 -VII «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні», ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», з урахуванням яких зазначає, що пенсійні справи призначені між впровадженням та зміною норм законодавства, для обчислення сум грошового забезпечення мають різний відсоток розрахунку грошового забезпечення.

З наявного у матеріалах справи повідомлення про призначення пенсії №2220 від 25.07.2009 ОСОБА_1 за пенсійною справою № (МВС) судом встановлено що основний розмір пенсії позивача 90% грошового забезпечення (вислуга років 41).

Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту, з приводу правомірності здійснення органом пенсійного фонду перерахунку пенсії позивача в частині зменшення відповідачем рівня грошового забезпечення 90% було, стало 70% грошового забезпечення із посиланням на п. "а" ст. 13 закону № 2262.

За таких фактичних обставин справи правова позиція суду обґрунтована наступним.

Згідно із частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до зазначеного Закону пенсій проводить у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорії військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із веденням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Так, розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно із пунктом 4 Порядку №45 та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону, виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 01 квітня 2012 року, отже відповідачем не обмежується розмір пенсій, а приводиться у відповідність до інших нормативно-правових актів.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії 01.01.2008), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, встановлених статтею 43 закону, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 року №1166-VII (далі Закон №1166-VII), який набрав чинності в цій частині 01 травня 2014 року, статтю 13 закону 2262-ХІІ викладено в наступній редакції: «максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів».

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року №3668-VI обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом №1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно із якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року №8-рп/99у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року №21-420а13 та №21-348а13, від 17 грудня 2013 року №21-445а13 та Верховним Судом у постанові від 03 квітня 2018 року К/9901/9950/18 , та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що при перерахунку розміру пенсії на підставі Закону №2262-ХІІ максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового забезпечення за нормами чинними на 01 січня 2016 року, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Як встановлено судом, позивачу призначено пенсію з 01.01.2009 за вислугу років у розмірі 90% грошового забезпечення на підставі статті 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції, чинній на момент звільнення).

Суд звертає увагу на те, що під час проведення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років, відповідач зобов`язаний був провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01 січня 2016 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення позивача відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону №2262-ХІІ, Постанови №988.

Водночас, при проведенні перерахунку відповідач не був наділений повноваженнями щодо зміни розміру пенсії, який був обчислений під час призначення пенсії в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач під час проведення перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії, на підставі довідки ГУ МВС України в Донецькій області від 13.03.2018 № 420-лк, протиправно змінив розмір пенсії позивача, обмеживши її розмір до 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому вказані дії відповідача необхідно визнати протиправним та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію у сумі 6199,54 грн., а також виплати додатковий борг по основній пенсії за період з 01.01.2016 по 01.01.2020 у сумі 66128,26 грн., який виплатити повністю одразу підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено факт призначення пенсії позивачу з 01.01.2009. Перерахунок, призначення, пенсійних виплат у визначеному розмірі належить до дискреційних повноважень саме органів Пенсійного фонду України, отже суд не вправі втручатись в діяльність цього органу, а лише перевіряє додержання ним вимог чинного законодавства.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

З огляду на встановлені судом обставини, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження розміру пенсії позивача граничним розміром у 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 1 січня 2016 року, виходячи із розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом із тим, суд зазначає що приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки, присуджені позивачу виплати є періодичними та здійснюються з Державного бюджету України, рішення підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць.

Судові витрати згідно ст. 139 КАС України підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 248, 256, 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 граничним розміром у 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 січня 2016 року, в редакції статті 13 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", чинної станом на дату призначення пенсії позивачу, відповідно до довідки від 13.03.2018 року №2463 лк виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Донецькій області, виходячи із розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Допустити рішення суду до негайного виконання у межах суми стягнення за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області (84116, Донецька область, м. Слов`янск, пл. Соборна, 3 ,) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 576,30 грн. (п`ятсот сімдесят шість гривень тридцять копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 06 березня 2020 року.

Суддя І.В. Буряк