Справа № 826/12730/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Київ № 826/12730/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

третя особа Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві

про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ФОП ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, третя особа: Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у м. Києві, яка полягає у невиконанні рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 березня 2018 року у справі №826/11906/17;

- зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві здійснити коригування нарахованої недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску шляхом виключення (зменшення) у розмірі 19605, 99 грн. в інтегрованій картці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за ним необґрунтовано обліковується заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску, однак зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 березня 2018 року у справі №826/11906/17 скасовано вимогу відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.01.2019 року відкрито провадження у справі №826/12730/18 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав зазначених у письмових запереченнях на позовну заяву. Вказав на те, що засобами інформаційної системи автоматично сформовано і направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки), а відповідно до інтегрованої картки позивача обліковується заборгованість з єдиного соціального внеску, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

13 червня 2018 року позивач звернувся до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві листом з проханням виключити з облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів недоїмку зі сплати єдиного внеску, яка нарахована Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 станом на 31 липня 2017 р. відповідно до вимоги №Ф-5686-17 від 15.08.2017 року з відповідним перенесенням до інтегрованої картки платника у зв`язку з набранням законної сили рішення Окружного адміністративного суду Києва від 26 березня 2018 року у справі № 826/11906/17 (залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 року).

09 липня 2018 року позивач отримав від ГУ ДФС у м. Києві лист від 26.06.2018 № 30692/Л/26-15-17-04-21, в якому повідомляється про те, що станом на 20.06.2018 згідно даних інформаційної системи за ФОП ОСОБА_1 обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску в розмірі 26287,17 грн., що виникла 20.01.2014 згідно системи оподаткування та не включає пені та штрафних санкцій.

Разом з тим, позивач вказує, що 09 вересня 2017 року він отримав вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5686-17 від 15.08.2017 року у розмірі 19605 грн. 99 коп. У зв`язку з цим позивачем подано позов до Окружного адміністративного суду м. Києва про скасування вищевказаної вимоги.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 березня 2018 року у справі № 826/11906/17, визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби в м.Києві №Ф-5686-17 від 15.08.2017 року.

В рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 березня 2018 року у справі № 826/11906/17 встановлено, що жодних перевірок відносно позивача не проводились, крім того, в оскаржуваній вимозі не зазначено обставин, щодо наявності акту перевірки правильності нарахування та сплати єдиного соціального внеску, не відображено обставин з приводу проведення такої перевірки.

Крім того, на підтвердження нарахування позивачу за період з 2015 по півріччя 2017 року заробітної плати з якої утримувався і нараховувався єдиний соціальний внесок позивач надав, а суд долучив до матеріалів справи та піддав належній оцінці: Довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-консалтинговий центр «Омега-Профіт» від 21.11.2017 № 1-21/11 та Довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Профіт» від 21.11.2017 № 1-21/11-1.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, вважаючи свої права порушеними та такими, що підлягають захисту, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі по тексту - Закон № 2464).

Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно підпункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною третьою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до підпункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 7 частини першої статті 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до положень частини першої-четвертої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Форма вимоги про сплату боргу (недоїмки) для платника єдиного внеску - фізичної особи станом на 06.04.2016 була затверджена чинним наразі наказом Міністерства доходів і зборів України від 20.04.2015 № 449 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, та набрав чинності з 29.05.2015) , а саме - наведена в додатку 7 до названої Інструкції.

Безпосередньо порядок стягнення заборгованості з платників єдиного внеску, формування, оформлення та надсилання вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску передбачений розд. VI згаданої вище Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

А саме у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Зокрема, у випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Дослідивши наявні у справі матеріали суд вважає за необхідне зазначити наступне.

22.01.2019 року, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 15.08.2017 року №Ф-5686-17 скасована відповідачем відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.03.2018 року №826/11906/17, а тому позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у м. Києві, яка полягає у невиконанні рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 березня 2018 року у справі №826/11906/17 не підлягає задоволенню.

Разом з тим, рішення Окружного адміністративного суду Києва від 26 березня 2018 року у справі № 826/11906/17 (залишено без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 року) визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5686-17 від 15.08.2017 року.

За таких обставин, відповідачем протиправно не здійсню коригування нарахованої недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску шляхом виключення (зменшення) у розмірі 19605, 99 грн. в інтегрованій картці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а відтак позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 77, 78, 139, 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ), третя особа: Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві (03056, м. Київ, вул. Політехнічна, 5а, ) - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві здійснити коригування нарахованої недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску шляхом виключення (зменшення) у розмірі 19605, 99 грн. в інтегрованій картці фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 704,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, вул. Шолуденка, 33/19, Київ. 04116).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя І.А. Качур