Справа № 356/27/20
Суддя: Голік Г. К.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/27/20
№ провадження 2-а/356/5/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.20 року Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Голік Г.К.

за участю секретаря Бейгул Л.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Семиряко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березань адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області Андрійченка Ярослава Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що він 06 січня 2020 року близько 08 години 50 хвилин, рухаючись по вулиці В`ячеслава Чорновола в м. Березань Київської області, керуючи автомобілем FORD GRANADA, д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений працівником поліції Андрійченком Я.О. з підстав того, що нібито на керованому позивачем автомобілі був відсутній номерний знак, чим порушив вимоги п. 2.9 в) Правил дорожнього руху, а також, що нібито не була увімкнена аварійна сигналізація після зупинки автомобіля працівником поліції, чим порушено вимоги п. 9.9 б) Правил дорожнього руху.

Після цього, працівником поліції Андрійченком Я.О. щодо позивача було винесено постанову серії БАА № 364821 від 06.01.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, виходячи з необґрунтованості та безпідставності її винесення.

Зокрема, в працівника поліції Андрійченка Я.О. не було жодних підстав для винесення оскаржуваної постанови, оскільки після зупинки автомобіля працівником поліції в автомобілі позивача була увімкнена аварійна сигналізація, що може бути підтверджено показаннями свідків.

Окрім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення працівник поліції Андрійченко Я.О. не врахував наступних обставин по справі, що вплинуло на незаконність складення оскаржуваної постанови: - на момент зупинки працівниками поліції він рухався до станції технічного обслуговування з метою встановлення переднього номерного знаку на керований ним автомобіль; - порушення ч. 5 ст. 258 КУпАП не було складено протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості викласти свої заперечення в письмовій формі; - оскаржувана постанова не містить вказівки на положення Закону, за яким його притягнуто до адміністративної відповідальності (саме за відсутність переднього номерного знаку), зокрема, за ч. 6 ст. 121 КУпАП; диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи при зміні його напрямку і лише тоді таке порушення набуває ознак протиправності і суспільної шкідливості. Даною нормою права не передбачена відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку. Таким чином, як стверджує в позові ОСОБА_1 , в його діях відсутній склад правопорушення за цією нормою.

Висновок відповідача поліцейського СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченка Я.О. щодо порушення позивачем вимог п. 2.9 в та п. 9.9 б Правил дорожнього руху є безпідставними, а отже, протиправними, адже не ґрунтуються на будь-яких належних та допустимих доказах на підтвердження правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Відтак, позивач просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 364821 від 06.01.2020, винесену інспектором СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченком Ярославом Олександровчием, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 16.01.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Андрійченка Я.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у вищевказаній адміністративній справі з обов`язковим викликом (повідомленням) сторін. Викликано в якості свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив позовні вимоги задоволити. Пояснив суду, що він 06.01.2020 разом із цивільною дружиною та її родичами їхав на відпочинок у м. Київ, в автомобілі відпав бампер, на якому знаходився номерний знак, тому номерний знак він помістив під лобовим склом автомобіля. По дорозі вирішив заїхати до станції техобслуговування, щоб ліквідувати цю несправність. В м. Березань його зупинили працівники поліції, перед тим, як зупинитися, він увімкнув аварійну сигналізацію, причиною зупинки, як повідомив працівник поліції, був рух на автомобілі без номерного знаку. Також зауважив, що стоп-сигнали тоновані, на що він повідомив, що дане тонування відповідає Держстандартам. Зауваження працівника поліції стосовно того, що він не був пристебнутий паском безпеки було ним спростоване, оскільки він відстебнувся, щоб дістати документи на автомобіль, які були у внутрішній кишені. У їх присутності працівники поліції постанову не складали, не вручали йому постанови, він її отримав згодом поштою.

Представник позивача адвокат Семиряко О.М. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач Андрійченко Я.О., належним чином повідомлений, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи суду не надав.

Відповідачем на виконання вимог ст. 175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, не надано відзиву.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що 06.01.2020 близько 10 ранку вони збиралися їхати до м. Києва, але в автомобілі відпав бампер. Тому по дорозі до м. Києва вирішили заїхати на станцію техобслуговування і ліквідувати дану несправність. Номерний знак знаходився на лобовому склі. Працівники поліції зупинили автомобіль, сказали, що на автомобілі не ввімкнуто аварійну сигналізацію. Зауважень з приводу ременя безпеки не зробили, постанову на місці не виносили. Їм було надано пояснення про бампер, який відпав напередодні. Щодо мети зупинки конкретної відповіді поліцейський не надав. Намагалися скласти постанову на місці, але не могли вирішити, які саме норми Правил дорожнього руху було порушено, відтак, постанову на місці складено не було.

Свідок ОСОБА_6 пояснила, що 06.01.2020 вона разом з дітьми ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 їхали на відпочинок у м. Київ, в автомобілі відпав бампер, тому ОСОБА_1 по дорозі вирішив заїхати до станції техобслуговування, щоб ліквідувати цю несправність. В м. Березань їх зупинили працівники поліції, перед тим, як зупинитися, ОСОБА_1 увімкнув аварійну сигналізацію, причиною зупинки, як повідомив працівник поліції, був рух на автомобілі без номерного знаку. Також зауважив, що стоп-сигнали тоновані, на що ОСОБА_1 повідомив, що дане тонування відповідає Держстандартам. Зауваження працівника поліції стосовно того, що ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки було спростоване ОСОБА_1 , оскільки він відстебнувся, щоб дістати документи на автомобіль, які були у внутрішній кишені. У їх присутності працівники поліції постанову не складали, не вручали ОСОБА_1 постанови, він її отримав згодом поштою.

Згідно з ч. 1,2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідачем на виконання вимог ст. 175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, не надано відзиву.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Судом встановлено, що 06.01.2020 поліцейський СРПП № 3 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області сержант поліції Андрійченко Я.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 364821 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1 , 06.01.2020 о 08 годині 45 хвилин в Київській області, м. Березань, вул. В`ячеслава Чорновола, керував авто, д.н.з. НОМЕР_1 , в якого був відсутній передній номерний знак, чим порушив п. 2.9 в 30.2 ПДР України, також після зупинки не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9 б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с. 6).

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 9.9 б) Правил дорожнього руху аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пункт 9.9 б), який передбачає випадки, коли повинна бути увімкнена аварійна світлова сигналізація міститься у розділі 9 Правил дорожнього руху «Попереджувальні сигнали».

Відтак, вимога про ввімкнення аварійної світлової сигналізації стосується вимог Правил дорожнього руху щодо попереджувальних сигналів.

Однак, ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, серед іншого, за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Правила початку руху та зміни напрямку передбачені розділом 10 Правил дорожнього руху «Початок руху та зміна його напрямку».

При цьому, зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку.

Отже, диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність не за будь-яке порушення правил користування попереджувальними сигналами, а саме за порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку. Дана норма не встановлює відповідальності за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що статтею 125 КУпАП передбачено відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, що тягнуть за собою попередження.

Таким чином, за порушення пункту 9.9 б) Правил дорожнього руху відповідальність передбачена статтею 125 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд, не заперечуючи наявності у водія обов`язку безумовного виконання Правил дорожнього руху, приходить до висновку, що оскільки в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого п. 9.9. б) Правил дорожнього руху, притягнення його до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є безпідставним.

Відтак, відповідачем неправильно кваліфіковано виявлене правопорушення позивача за частиною 2 ст. 122 КУпАП, що потягло безпідставне притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказаною нормою КУпАП.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Щодо посилань позивача на те, що оскаржувана постанова не містить вказівки на положення Закону, за яким позивача притягнуто до адміністративної відповідальності (саме за відсутність переднього номерного знаку), зокрема, за ч. 6 ст. 121 КУпАП, то суд виходить з наступних міркувань.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ній фактично викладено два склади адміністративних правопорушень із зазначенням порушених норм Правил дорожнього руху. Разом з тим, як вбачається з постанови, дії позивача кваліфіковано за ч. 2 ст. 122 КУпАП, тобто, за порушення п. 9.9 б Правил дорожнього руху, посилань на ст. 36 КУпАП оскаржувана постанова не містить.

Відтак, суд здійснює розгляд справи в межах кваліфікації дій/бездіяльності позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП згідно постанови, оскільки суд не може змінювати фабулу постанови на шкоду особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, додатково визначаючи нібито порушені позивачем норми права.

Суд наголошує, що доказів вчинення позивачем вищезазначеного адміністративного правопорушення, відповідачем до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем п. 9.9 б) Правил дорожнього руху, не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 364821 від 06.01.2020 підлягає скасуванню.

Будь-яких доказів на спростування позиції позивача, відповідачем суду не надано та судом не встановлено.

Таким чином належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відсутні, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані відповідачем, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4. 1 ).

Проаналізувавши обставини справи та наявні докази, показання свідків, надані в судовому засіданні, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 4 ст. 286 КАС України (яка є спеціальною нормою відносно ст. 295 КАС України) передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах по притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положень ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст. 55, 62 Конституції України, ст. 7, 9, 122, 245, 247, 251, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 72, 73, 74, 75, 77 ,205, 242, 243, 246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1.3, 1.9, 9.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , до поліцейського СРПП Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області Андрійченка Ярослава Олександровича, вул. Шевченків шлях, 32, м. Березань, Київська область, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 364821 від 06.01.2020, винесену поліцейським СРПП № 3 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області сержантом поліції Андрійченком Ярославом Олександровичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді 425 гривень штрафу, закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до підпункту 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. К. Голік