Справа № 240/8190/19
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/8190/19
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Лавренчук О.В.
Суддя-доповідач - Франовська К.С.
05 березня 2020 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Франовської К.С.
суддів: Кузьменко Л.В. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
у травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 09.11.2017, внаслідок поранення, контузії, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велися бойові дії, оформлене протоколом №41 засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби від 08.04.2019,

- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, як інваліду 2 групи внаслідок поранення, контузії і захворювань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії на дату встановлення інвалідності, а саме 09.11.2017, відповідно до Порядку №975 з урахуванням раніше виплаченої допомоги як інваліду 3 групи.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи із 09.11.2017 внаслідок поранення, ЗЧМТ, контузія, травма хребта, захворювання так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби в країнах, де велись бойові дії, оформлене протоколом засідання комісії МОУ і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №41 від 05.04.2019.

Зобов`язано Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок травми, так, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 09.11.2017, з врахуванням проведених виплат, та факту подання ним усіх документів передбачених законодавством, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року - без змін.

26 листопада 2019 року Міністерство оборони України звернулось до суду із заявою про роз`яснення рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року, у якій просить:

- роз`яснити рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі №240/8190/19 в частині розміру одноразової грошової допомоги, а саме:

"Міноборони зобов`язане вирішити питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, з урахуванням права на отримання одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 09.11.2017, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975" або: "Міноборони зобов`язане вирішити питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, з урахуванням права на отримання одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, а саме 09.11.2017, у розмірі відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975,

- роз`яснити рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі № 240/8190/19 щодо факту подання позивачем усіх документів передбачених законодавством, а саме: "Міноборони зобов`язане вирішити питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, з урахуванням права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, на підставі фактично поданого ним пакету документів, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975. " або: "Міноборони зобов`язане вирішити питання щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, з урахуванням права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, з врахуванням факту подання ним документів в повному обсязі, у тому числі документів, що свідчать про причини та обставини поранення, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975;

- роз`яснити рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі № 240/8190/19 в частині вирішення питання щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги, а саме: "Міноборони зобов`язане вирішити питання щодо призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення і виплату такої допомоги, з врахуванням проведених виплат, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 " або: "Міноборони зобов`язане вирішити питання щодо призначення і виплати позивачу одноразової грошової допомоги та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання, відповідно до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 та з урахуванням встановлених судом обставин справи. "

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року в задоволенні заяви Міністерства оборони України про роз`яснення рішення відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що наведені відповідачем у заяві підстави не обґрунтовують необхідність надання роз`яснення мотивувальної та резолютивної частин судового рішення, оскільки їх текст труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Не погодившись із постановленою ухвалою, відповідач оскаржив її до суду апеляційної інстанції. Вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає завданню адміністративного судочинства, не ґрунтується на засадах верховенства права та прийнята з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а заяву задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що наведені відповідачем у заяві підстави не обґрунтовують необхідність надання роз`яснення мотивувальної та резолютивної частин судового рішення, оскільки їх текст труднощів для розуміння не викликає, суть його ясна та не двозначна, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно із ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями ст. 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

У пункті 19 постанови "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013 року № 7 Пленум Верховного Суду України зазначає, що роз`яснення судового рішення можливо тоді, коли воно є незрозумілим. Поставлені у заяві питання розглядаються тільки судом, який ухвалив судове рішення. За правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і ухвалення додаткового рішення цим же судом.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення.

Таким чином, процесуальна процедура роз`яснення судового акту виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону виходить, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Виходячи з викладеного, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Аналогічний висновок міститься в ухвалі Верховного Суду від 31.07.2018 року по справі 823/361/18.

Однак, як слідує зі змісту поданої заяви скаржник в даному випадку фактично просить роз`яснити спосіб і порядок виконання рішення від 29.07.2019, а не усунути недоліки, що викликають неоднозначність його розуміння.

За приписами статті 378 КАС України за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання такого рішення.

Таким чином, законодавцем розмежовано порядок «роз`яснення судового рішення якщо таке є незрозумілим» (ст.254 КАС України) та «встановлення способу і порядку виконання судового рішення в разі наявності обставин, що ускладнюють його виконання» (ст.378 КАС України).

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що визначений ст.254 КАС України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення, чи не знає способу або порядку його виконання. Суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

З врахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції винесена за результатами повного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування немає.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 05.03.2020 року

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Совгира Д. І.