Справа № 560/437/20
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/437/20
РІШЕННЯ

іменем України

06 березня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницького апеляційного суду про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ліквідаційної комісії Апеляційного суду Хмельницької області, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Апеляційного суду Хмельницької області, яка полягає у невиплаті у день звільнення (відрахування із штату) всіх сум, що належать позивачу;

- стягнути з Апеляційного суду Хмельницької області на користь позивача 1008040,00 грн середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто за період з 17 вересня 2016 року по 23 грудня 2019 року включно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом голови Апеляційного суду Хмельницької області від 16.09.2016 його відраховано зі штату цього суду. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.12.2017 у справі №822/3121/17 зобов`язано Апеляційний суд Хмельницької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення строків виплати надбавки за роботу з секретною інформацією за період з лютого 2006 року по квітень 2011 року включно. Вважає, що зазначена компенсація повинна була бути виплачена у листопаді 2014 року під час виплати донарахованої на виконання постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.09.2011 надбавки за роботу з секретною інформацією або у день звільнення - 16.09.2016. Проте, він отримав компенсацію лише після звернення до суду. Так, на виконання судового рішення від 05.12.2017 у справі №822/3121/17 кошти були виплачені 24 грудня 2019 року. Тому вважає, що в силу положень статей 116, 117 Кодексу законів про працю України, має право на отримання середнього заробітку за весь час затримки виконання рішення, а саме з 17.09.2016 по 23.12.2019.

На день розгляду справи по суті відповідач не скористався своїм правом, визначеним статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, щодо надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.01.2020 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.02.2020 замінено відповідача - Ліквідаційну комісію Апеляційного суду Хмельницької області на її правонаступника - Хмельницький апеляційний суд.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до наказу голови Апеляційного суду Хмельницької області від 16.09.2016 №17/05-03/ ОСОБА_1 , звільненого Постановою Верховної Ради України від 08.09.2016 №1515-VIII "Про звільнення суддів" з посади судді Апеляційного суду Хмельницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку, відраховано із штату Апеляційного суду Хмельницької області 16 вересня 2016 року.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №2270/10174/11 від 20.09.2011, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.11.2017, адміністративний позов задоволено частково. Визнано бездіяльність Апеляційного суду Хмельницької області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 компенсацію за роботу в умовах режимних обмежень та недоплаті у зв`язку з цим грошового утримання в період з лютого 2006 року по квітень 2011 року включно протиправною. Зобов`язано Апеляційний суд Хмельницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , з урахуванням вже виплачених коштів, надбавку за роботу з секретною інформацією форми №2 за період з лютого 2006 року по квітень 2011 року включно у розмірі 15 % (п`ятнадцять відсотків) від посадового окладу судді. У решті позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення 17.02.2012 Хмельницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

Судовим рішенням від 05.12.2017 у справі №822/3121/17 встановлено, що апеляційним судом Хмельницької області 27.11.2014 року виплачено позивачу донараховану на виконання виконавчого листа надбавку за роботу з секретною інформацією форми №2 за період з лютого 2006 року по квітень 2011 року.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.12.2017 у справі №822/3121/17 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність апеляційного суду Хмельницької області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації за порушення строків виплати надбавки за роботу з секретною інформацією форми №2 за період з лютого 2006 року по квітень 2011 року включно у розмірі 15 % від посадового окладу. Зобов`язано апеляційний суд Хмельницької області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення строків виплати надбавки за роботу з секретною інформацією форми №2 за період з лютого 2006 року по квітень 2011 року включно. В задоволені інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 320 (триста двадцять) грн. 00 коп., за рахунок бюджетних асигнувань апеляційного суду Хмельницької області.

Згідно з банківською випискою по рахунку, кошти, на виконання вказаної постанови зараховані 24.12.2019.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Приписами статті 117 Кодексу законів про працю України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

За такого правового регулювання передбачений статтею 117 Кодексу законів про працю України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України.

При цьому, норми статті 117 Кодексу законів про працю України не розповсюджується на правовідносини, що виникають у порядку виконання судового рішень про присудження виплати заробітної плати.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №810/1543/17.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Така позиція також відповідає судовій практиці Європейського Суду з прав людини, яку суду слід враховувати згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Меньшаков проти України" від 08 квітня 2010 року визначено, що компенсація за затримку виплати заробітної плати відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України може вимагатися лише за період до присудження заборгованості із заробітної плати. З прийняттям судових рішень статті 116, 117 Кодексу законів про працю України більше не застосовуються, а зобов`язання колишніх роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію змінюється на зобов`язання виконати судові рішення на користь позивача, що не регулюється матеріальними нормами трудового права.

У пункті 65 цього рішення Суд зазначив, зокрема, що стаття 117 Кодексу законів про працю не могла бути розтлумачена як така, що встановлює право на отримання компенсації за затримку виплати заробітної плати, що мала місце після того, як вона була присуджена заявниці за рішенням суду.

Таким чином, немає обґрунтованих підстав стверджувати, що ці положення передбачають право на отримання компенсації за затримку виплати заробітної плати, що мала місце після того, як її сума була встановлена судом.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що доводи позивача, про те, що йому було затримано виплату компенсації за порушення строків виплати надбавки за роботу з секретною інформацією форми №2 за період з лютого 2006 року по квітень 2011 року включно, визначену постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.12.2017 у справі №822/3121/17, а тому, він має право на отримання компенсації за весь період затримки з 17 вересня 2016 року по 23 грудня 2019 року включно в розмірі середнього заробітку на підставі статей 116, 117 Кодексу законів про працю, не ґрунтується на вимогах Закону.

Правовідносини між позивачем та його роботодавцем щодо несвоєчасної виплати компенсації за затримку виконання судового рішення не регулюються Кодексом законів про працю, а виникають при виконанні рішення суду.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, а також звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Хмельницького апеляційного суду про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06 березня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 )
Відповідач:Хмельницький апеляційний суд (Майдан Незалежності 1, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29001 , код ЄДРПОУ - 42255375)

Головуючий суддя Д.Д. Гнап