Справа № 127/34321/19
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2020-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/607/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Кирилової Катерини Олександрівни про скасування постанови серії ЕАК №1862414 від 14 грудня 2019 року про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1-го батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Кирилової К.О. про скасування постанови серії ЕАК №1862414 від 14 грудня 2019 року про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2019 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 17 січня 2020 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 січня 2020 року підготовче провадження було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 13 лютого 2020 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що 14 грудня 2019 року по вул. Келецькій в м. Вінниці відповідач виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1862414 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Згідно з оскаржуваною постановою, він 14 грудня 2019 року керував транспортним засобом з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, в момент виїзду обидві фари його автомобіля працювали нормально. Виїхавши на вул. Келецьку в м. Вінниці, в процесі руху по вулиці йому, як водію, не було видно світла фар керованого ним автомобіля через добре освітлену вулицю Келецьку. Навпроти будинку №51 його зупинили поліцейські, які повідомили про несправність фари, яку він виявив, вийшовши з автомобіля. Переконавшись в правдивості його слів, що коли він виїжджав, то фара працювала, поліцейські запропонували йому не виписувати штраф 340 гривень, а виписати штраф 51 гривню за начебто не пристебнутий ремінь безпеки і їхати далі з непрацюючою фарою, що його обурило. Позивач вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач ОСОБА_2 не з`ясувала, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен він у його вчиненні. Крім того, були порушені норми ст. 268 КУпАП, він просив надати йому час та відкласти розгляд справи, оскільки хотів скористатися послугами адвоката. Дане клопотання він подав інспектору поліції у письмовому вигляді. Також в клопотанні він вказав, що несправність усунута, однак інспектор його клопотання відхилив, навіть не прочитавши його. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, тому що не відповідає вимогам закону, винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, грунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, а дії відповідача він вважає протиправними.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Кирилової К.О. Химич Д.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надав відзив на адміністративний позов, у задоволенні позову просив відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, 14 грудня 2019 року о 22.01 год. в м. Вінниці по вул. Келецькій, 51 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. За вказане правопорушення на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень.

Як зазначив позивач у своєму позові, при винесенні оскаржуваної постанови відповідач ОСОБА_2 не з`ясувала, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винен він у його вчиненні. Крім того, були порушені норми ст. 268 КУпАП, він просив надати йому час та відкласти розгляд справи, оскільки хотів скористатися послугами адвоката. Дане клопотання він подав інспектору поліції у письмовому вигляді. Також в клопотанні він вказав, що несправність усунута, однак інспектор його клопотання відхилив, навіть не прочитавши його.

Представник відповідача за довіреністю Химич Д.В. суду надав письмовий відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що під час патрулювання 14 грудня 2019 року по вул. Келецькій, 51 в м. Вінниці інспектором роти №1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП Кириловою К.О. було зупинено автомобіль «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , з технічною несправністю, а саме: непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим водій порушив п. 31.4.3 «в» Правил дорожнього руху України. Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП, відповідачем було прийнято рішення притягнути позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Представником відповідача було надано диск з відеозаписом події, яка мала місце 14 грудня 2019 року за участю позивача, із якого вбачається, що позивач керував автомобілем з технічною несправністю, непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, про що в судовому засіданні підтвердив і сам позивач.

Відповідно до п. 31.3.4 «в» Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Диспозиція ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Таким чином, суд вважає, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Щодо доводів позивача про недотримання відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, відхилення відповідачем його клопотання про відкладення розгляду справи та забезпечення його права на захист, то слід зазначити, що притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена, зокрема і ч. 1 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення внаслідок чого провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІУ КУпАП, не здійснюється.

В той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Таким чином, доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Суд вважає, що постанова серії ЕАК №1862414 від 14 грудня 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,є законною, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 121, ст. 7, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону 1-ї роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержанта поліції Кирилової Катерини Олександрівни про скасування постанови серії ЕАК №1862414 від 14 грудня 2019 року про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: