Справа № 260/291/20
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2020 року м. Ужгород№ 260/291/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Логойда В.М.;

представника відповідача - Ігнатенко О.В.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Державного підприємства "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" (далі - позивач) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Закарпатській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування відмови у включенні до Реєстру неприбуткових установ та організацій, оформлену листом №347/10/07-16-50-04 від 10.01.2020 р., зобов`язання повторно розглянути заяву позивача від 02.01.2020 р. (форма №1-РН) і включити його до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є юридичною особою публічного права, засновником якого є Закарпатська облдержадміністрація, а органом управління - Департамент інфраструктури, розвитку та утримання мережі автомобільних доріг загального користування місцевого значення та житлово-комунального господарства Закарпатської ОДА. 08.01.2020 року позивач подав до відповідача реєстраційну заяву платника податку (від 02.01.2020 року) за формою №1-РН для включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій. 10.01.2020 року відповідач відмовив позивачеві у включенні його до Реєстру неприбуткових установ та організацій з посиланням на те, що позивач є державним комерційним підприємством (тобто суб`єктом підприємницької діяльності) з кодом організаційно-правової форми 140 (державне підприємство), а отже не відповідає сутності неприбуткового підприємства, установи чи організації. Вказану відмову позивач вважає протиправною, наголошуючи на тому, що ним дотримані всі умови, що висуваються законодавством для отримання неприбуткового статусу, а отже обґрунтованих підстав для відмови у наданні позивачеві такого статусу у відповідача відсутні. Таким чином, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача заперечила проти задоволення позову в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позов, вказавши на те, що за організаційно-правовою формою державне підприємство створюється для ефективного управління державним майном з ціллю отримання прибутку, в той час, як неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах визначених законодавством України не є платником податку на прибуток. Представник відповідача наголошувала, що оскільки позивач є державним підприємством, що не відповідає сутності неприбуткового підприємства, установи та організації, а тому позивачеві було відмовлено включенні його до Реєстру неприбуткових установ та організацій. Таким чином, представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач є юридичною особою публічного права, яке створено відповідно до розпорядження голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 19.12.2019 року за №728 Про створення державного підприємства "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" (а.с.4).

Як вбачається з п. 8 Статуту Державне підприємство "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" є неприбутковою організацією з моменту включення його до Реєстру неприбуткових установ та організацій (а.с. 5).

08.01.2019 року Державним підприємством "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" було подано реєстраційну заяву форми 1-РН для включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідно до п.133.4 ст. 133 ПК України (а.с.9).

10.01.2020 р. відповідач відмовив у включенні позивача до Реєстру неприбуткових установ та організацій, згідно листа за №247/10/07-16-50-04 (а.с. 10-11).

Зокрема, листом від 10.01.2020 року за №247/10/07-16-50-04 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для його включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій, у зв`язку з невідповідністю Державного підприємства "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" сутності неприбуткового підприємства, установи, організації (а.с. 11).

Таким чином, відмовляючи позивачеві у включенні такого до Реєстру неприбуткових установ та організацій відповідач виходив з того, що статус Державного підприємства "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" не відповідає вимогам встановленим пп. 133.4.1 п. 133.4 ст. 133 Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд констатує наступне.

Відповідно до пп.14.1.121 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) неприбуткові підприємства, установи та організації - це неприбуткові підприємства, установи та організації, які не є платниками податку на прибуток підприємств відповідно до п.133.4 ст.133 ПК України.

Згідно пп. 133.4.1 п. 133.4 ст. 133 ПК України неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам: - утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації; - установчі документи якої містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб. Для цілей цього абзацу не вважається розподілом отриманих доходів (прибутків) фінансування видатків, визначених пп. 133.4.2 п. 133.4 ст. 133 Кодексу; - установчі документи якої передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення); - внесена контролюючим органом до Реєстру.

Відповідно до п. 1 Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру, затвердженого постановою КМУ від 13.07.2016 р. №440 (далі - Порядок №440) Реєстр неприбуткових установ та організацій (далі - Реєстр) є автоматизованою системою збору, накопичення та обробки даних про неприбуткові підприємства, установи та організації (далі - неприбуткова організація) відповідно до пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України (далі - Кодекс).

Згідно з п. 6, п. 7 Порядку №440, контролюючий орган здійснює включення неприбуткової організації до Реєстру на підставі поданих документів в разі, коли організація відповідає вимогам, встановленим пп.133.4.1 п.133.4 ст.133 ПК України.

Відповідно до п.8 Порядку №440 за результатами розгляду реєстраційної заяви та документів, що додаються до неї, протягом трьох робочих днів з дня їх отримання контролюючим органом приймається рішення про: включення, повторне включення, відмову у включенні (повторному включенні) неприбуткової організації до Реєстру; виключення неприбуткової організації з Реєстру; зміну ознаки неприбутковості.

Контролюючий орган відмовляє неприбутковій організації у включенні до Реєстру в разі: подання неприбутковою організацією неповного пакета документів, визначених пунктом 6 цього Порядку; невідповідності неприбуткової організації вимогам, встановленим пунктом 133.4 статті 133 Кодексу (п.8 Порядку №440).

У разі відсутності підстав для відмови у включенні (повторному включенні) до Реєстру, присвоєнні (зміні) ознаки неприбутковості контролюючий орган зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання контролюючим органом реєстраційної заяви та документів, що додаються до неї, внести до Реєстру відповідний запис про включення (повторне включення) такої неприбуткової організації до Реєстру, присвоєння (зміну) ознаки неприбутковості (п.8 Порядку №440).

У разі наявності підстав для відмови у включенні (повторному включенні) до Реєстру, присвоєнні (зміні) ознаки неприбутковості або для виключення неприбуткової організації з Реєстру контролюючим органом готується відповідне рішення за формою згідно з додатком 2 у двох примірниках, один з яких вручається такій організації у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу, а другий залишається в контролюючому органі (п.8 Порядку №440).

Як підтверджується наявними матеріалами справи, Державне підприємство "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" є юридичною особою публічного права, яке створено відповідно до розпорядження голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 19.12.2019 року за №728.

Відповідно до п.8 Статуту - Державне підприємство "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" є неприбутковою організацією з моменту включення його до Реєстру неприбуткових установ та організацій. Отримані доходи не можуть бути розподілені серед засновників (учасників, членів), працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб (а.с. 5).

Так, ч. 1 ст. 62 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначає підприємство як самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Разом з тим, підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності (ч.2 ст.62 ГК України).

Згідно вимог ч. ч. 1-3 ст. 73 ГК України державне унітарне підприємство утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління. Майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту (ч.3 ст.62 ГК України), тобто установчими документами визначаються основи правового статусу підприємства.

Як підтверджується Статутом Державного підприємства "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" таке є неприбутковою організацією та отримані доходи не можуть бути розподілені серед засновників (учасників, членів), працівників, членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб.

Таким чином, Державне підприємство "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" є юридичною особою, суб`єктом господарювання зі статусом неприбуткової організації.

Зокрема, відповідності до пункту 16 Статуту Державного підприємства "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" метою діяльності підприємства є виконання функцій замовника та технічного нагляду під час нового будівництва, реконструкції, капітального та поточних ремонтів і експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Закарпатської області (а.с. 5).

Згідно п. 9 Статуту Державне підприємство "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" є одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток та утримання мережі автомобільних доріг загального користування місцевого значення Закарпатської області.

Відповідно до п. 10 Статуту Державне підприємство "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" утримується у межах кошторису видатків, затвердженого Уповноваженим органом управління, виходячи із законодавчо встановлених нормативів на утримання служби замовника, за рахунок коштів, передбачених у зведеному кошторисному розрахунку вартості: нового будівництва, реконструкції, капітального та поточних ремонтів автомобільних доріг загальною користування місцевого значення; експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевою значення.

Згідно п. 18 Статуту Державного підприємства "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління (п. 4.1 Статуту);

Відповідно до вимог п. 68 Статуту Державного підприємства "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" у разі припинення підприємства його активи передаються одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду, або зараховуються до доходу бюджету.

З системного аналізу податкового законодавства України можна прийти висновку, що ПК України, зокрема пп.133.4.2 п.133.4 ст.133 не містять заборону саме державним підприємствам отримати ознаку неприбутковості. Таким чином, організаційно - правова форма юридичної особи не є тією вимогою при наявності якої відповідна юридична особа є неприбутковою.

Згідно пп. 133.4.4. ст.133 ПК України встановлення контролюючим органом відповідно до норм цього Кодексу факту використання неприбутковою організацією доходів (прибутків) для цілей інших, ніж передбачені підпунктом 133.4.2 цього пункту, є підставою для виключення такої організації з Реєстру неприбуткових установ та організацій і нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, штрафних санкцій і пені відповідно до норм цього Кодексу. Податкові зобов`язання, штрафні санкції і пеня нараховуються, починаючи з першого числа місяця, в якому вчинено таке порушення.

Таким чином, використання неприбутковою організацією доходів (прибутків) для цілей інших, ніж передбачені пп. 133.4.2. ст.133 ПК України згідно вимог пп. 133.4.4. ст.133 ПК України є підставою для виключення такої організації з Реєстру неприбуткових установ та організацій і нарахування податкового зобов`язання з податку на прибуток підприємств, штрафних санкцій і пені відповідно до норм цього Кодексу. Податкові зобов`язання, штрафні санкції і пеня нараховуються, починаючи з першого числа місяця, в якому вчинено таке порушення.

З огляду на вище викладене, суд приходить висновку, що законодавство України не містить застережень щодо організаційно-правової форми та видів діяльності, які може здійснювати неприбуткова організація як критерій отримання статусу неприбутковості, у зв`язку з чим позивач у організаційно-правовій формі державне підприємство, при дотриманні вимог щодо змісту установчих документів, має право на отримання відповідного податкового статусу.

Таким чином, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів наявність правових підстав для відмови позивачеві у включенні його до Реєстру неприбуткових установ та організацій, а відтак, такі дії податкового органу вчинені ним всупереч норм законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Окрім того, суд констатує, що згідно вимог п.8 Порядку №440 у разі наявності підстав для відмови у включенні до Реєстру неприбуткових установ та організацій контролюючим органом готується відповідне рішення за формою згідно з додатком 2 у двох примірниках, один з яких вручається такій організації у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу, а другий залишається в контролюючому органі (п.8 Порядку №440).

Натомість, як підтверджується наявними матеріалами справи, відповідач всупереч вимог п.8 Порядку №440, відмовляючи позивачеві у включенні такого до Реєстру неприбуткових установ та організацій не прийняв відповідне рішення за формою згідно з додатком 2 Порядку №440, а оформив таку відмову листом.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача у відзиві проти позову, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 4204,00 грн.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" (пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати відмову Головного Управління ДПС у Закарпатській області у включенні Державного підприємства «Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області» до Реєстру неприбуткових установ та організацій, оформлену листом №347/10/07-16-50-04 від 10.01.2020 р.

3. Зобов`язати Головне Управління ДПС у Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача від 02.01.2020 р. (форма №1-РН) і включити Державне підприємство «Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області» до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь Державного підприємства "Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області" судові витрати в сумі 4204,00 (чотири тисячі двісті чотири гривні) грн.

5. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 10.03.2020 року.