Справа № 640/19269/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року м. Київ № 640/19269/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ»
доГоловного управління ДПС у м. Києві (відповідач-1) Державної податкової служби України (відповідач-2)
провизнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в особі комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 16.09.2019 №1280663/38578381 про відмову у реєстрації податкової накладної №20 від 29.12.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» від 29.12.2018 №20 датою її фактичного надходження - 21.01.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в особі комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 12.09.2019 №1278973/38578381 про відмову у реєстрації податкової накладної №21 від 29.12.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» від 29.12.2018 №21 датою її фактичного надходження - 21.01.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в особі комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 10.09.2019 №1273476/38578381 про відмову у реєстрації податкової накладної №2 від 27.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» від 27.06.2019 №2 датою її фактичного надходження - 15.07.2019;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в особі комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, в частині внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» до переліку платників, які відповідають «Критеріям ризиковості платника податку»;

- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у місті Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» з переліку ризикових платників, які відповідають «Критеріям ризиковості платника податку», про що внести відомості до відповідних інформаційно-телекомунікаційних систем Державної податкової служби України, у т.ч. «Податковий блок».

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено про безпідставність оскаржуваних рішень, оскільки ТОВ «Виробниче об`єднання «КМЗ» надано пояснення та документи, необхідні для підтвердження реальності здійснення операції, за наслідками якої складно податкові накладні від 29.12.2018 №20, від 29.12.2018 №21 та від 27.06.2019 №2.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.10.2019 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено сторонам строк для надання відзиву, відповіді на відзив та заперечення.

19.11.2019 від представника відповідачів через канцелярію суду надійшли відзиви, в яких останні заперечували проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що за результатами розгляду поданих ТОВ «Виробниче об`єднання «КМЗ» Головним управлінням ДФС у м. Києві правомірно відмовлено у реєстрації спірних накладних.

28.11.2019 від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просив виключити із змісту позовних вимог наступні вимоги: «визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в особі комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, в частині внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» до переліку платників, які відповідають «Критеріям ризиковості платника податку»; зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у місті Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» з переліку ризикових платників, які відповідають «Критеріям ризиковості платника податку», про що внести відомості до відповідних інформаційно-телекомунікаційних систем Державної податкової служби України, у т.ч. «Податковий блок».

З приводу вказаного, суд звертає увагу на наступне.

У силу ч. 1 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, оскільки розгляд даної адміністративної справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження, строк подачі позивачем заяви про зменшення розміру позовних вимог обмежено тридцятьма днями з дня відкриття провадження у справі та, відповідно, завершується 14.11.2019 (включно). Проте, як було зазначено вище, заяву про зменшення розміру позовних вимог представником позивача подано лише 28.11.2019, тобто з пропуском встановлено для цього строку, з огляду на що, остання не підлягає прийняттю до розгляду.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, «Виробниче об`єднання «КМЗ» (постачальник) сформовано на ім`я покупця - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» регіональна філія «Південно-Західна залізниця» структурний підрозділ служба матеріально-технічного забезпечення наступні податкові накладні:

від 29.12.2018 №20 на загальну суму з ПДВ 1 062 000,00 грн.;

від 29.12.2018 №21 на загальну суму з ПДВ 1 062 000,00 грн.;

від 27.06.2019 №2 на загальну суму з ПДВ 230 400,00 грн.

Здійснивши спробу реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «Виробниче об`єднання «КМЗ» отримало квитанції про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 21.01.2019 № (щодо податкової накладної від 29.12.2018 №20), від 21.01.2019 № (щодо податкової накладної від 29.12.2018 №21), від 15.07.2019 № (щодо податкової накладної від 27.06.2019 №2), в який зазначено, що документ доставлено до ДФС України, «Документ прийнято. Реєстрація зупинена». В якості підстави для зупинення реєстрації вказано, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», а також запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами розгляду поданих позивачем повідомлень про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.09.2019 №1273476/38578381, від 16.09.2019 №1280663/38578381 та від 12.09.2019 №1278973/38578381, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних від 27.06.2019 №2, від 29.12.2018 №20 та від 29.12.2018 №21, з огляду на ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/ придбання товарів/ послуг, зберігання та транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити), а також розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Вважаючи вказані рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. «а» та «б» п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (тут і надалі - ПК України у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (п. 187.1 ст. 187 ПК України).

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (п. 201.16 ст. 201 ПК України).

На виконання вказаних законодавчих положень Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (тут і надалі - Порядок №117 у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Приписами п.п. 5-7 Порядку №117 визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (п. 10 Порядку №117).

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації (п. 12 Порядку №117).

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (п. 13 Порядку №117).

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (п. 14 Порядку №117).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування (п. 15 Порядку №117).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів (п. 18 Порядку №117).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (п. 20 Порядку №117).

У силу п. 21 Порядку №117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку (п. 27 Порядку №117).

Як вбачається зі змісту наявних у матеріалах справи квитанцій про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних в якості підстави для зупинення реєстрації вказано, що дана податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

На час виникнення спірних правовідносин критерії ризиковості платника податку були затверджені листом Державної фіскальної служби України від 05.11.2018.

Проте, наведений порядок делегування Урядом повноважень для встановлення підстав для зупинення реєстрації податкових накладних ДФС України суперечив безпосередньо приписам п. 201.16 ПК України, згідно з яким реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах (не критеріях), визначених Кабінетом Міністрів України.

Також, беручи до уваги правову позицію, наведену Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, суд приходить до висновку, що лист Державної фіскальної служби України від 05.11.2018 за своїм значенням не є нормативно-правовим актом у розумінні ст. 117 Конституції України, а відтак, такий лист не є джерелом права, що застосується судом при вирішенні судових справ, - відповідно до ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, пп. 1.6 п. 1 даних критеріїв містить сім підстав можливості віднесення платника податків до ризикових. Водночас, контролюючим органом всупереч вимог п. 13 Порядку №117 не конкретизовано, саме на якій підставі спірні податкові накладні було віднесено до ризикових, що, у свою чергу, позбавило платника податків можливості визначити межі необхідних документів та пояснень щодо господарської операції.

Суд також встановив, що відзиви відповідачів також не містять будь-яких пояснень, який саме критерій ризиковості платника податку застосовано у випадку позивача. У зв`язку з цим суд вважає, що відповідачі не пояснити обставини, на підставі яких останні дійшли до висновку про відповідність спірної податкової накладної критеріям ризиковості платника податку і не довели правомірність зупинення реєстрації вказаної накладної.

Тобто, виходячи з наведених положень контролюючий орган був зобов`язаний у квитанціях чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Крім того, відповідачами також не надано ані самого протоколів засідань Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

При цьому, з аналізу змісту п.п. 6 і 7 Порядку №117 вбачається, що підставами для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність: 1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; 2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Отже, положення зазначених пунктів Порядку №117 є чіткими і не припускають неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.

Разом з тим, реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена, як зазначено у квитанції, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Тобто, відповідачем-1 застосовано критерії ризиковості платника податку до податкової накладної, а не до платника податку - позивача, - що свідчить про те, що контролюючим органом реєстрацію податкової накладної зупинено з підстав, які не передбачені законодавством.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних від 27.06.2019 №2, від 29.12.2018 №20 та від 29.12.2018 №21, як передумови для прийняття оспорюваних рішень з мотивів, що наведені вище.

На додаток, надаючи оцінку наданим позивачем разом з повідомленнями поясненням і копіям документів з метою спростування наявності підстав для зупинення перелічених вище податкових накладних, суд зазначає про наступне.

Як свідчать наявні у справі матеріали та не заперечується сторонами, у визначений Порядком №117 спосіб, позивачем направлено контролюючому органу пояснення та копії документів до відповідної господарської операції та податкової накладної.

Натомість, затверджена Порядком №117 форма рішення про відмову у реєстрації податкової накладної передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН з підстав ненадання платником документів, документи, яких на думку контролюючого органу не вистачає, повинні бути підкресленими, тобто рішення має містити або найменування конкретного документа (видаткова накладна, тощо) або групу документів (складські документи тощо), що з урахуванням специфіки господарської операції мають бути надані, але відсутні.

Проте, у порушення наведених вимог законодавства, оскаржувані рішення містять лише абстрактне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, яких з урахування особливостей, характеру та обсягу господарських операцій; критерію, що слугував підставою для зупинення реєстрації податкової накладної, на думку Комісії, не вистачає.

У той же час, суд вказує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. При цьому, здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу (що якраз мало місце у розглядуваних спірних ситуаціях).

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом у своїх рішеннях, зокрема, у постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов до висновку, що у Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, відсутні законодавчо мотивовані підстави для відмови у реєстрації податкових накладних від 27.06.2019 №2, від 29.12.2018 №20 та від 29.12.2018 №21 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Як наслідок, рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 10.09.2019 №1273476/38578381, від 16.09.2019 №1280663/38578381 та від 12.09.2019 №1278973/38578381 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а податкові накладні від 27.06.2019 №2, від 29.12.2018 №20 та від 29.12.2018 №21 підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання, а саме: 15.07.2019, 21.01.2019 та 21.01.2019 відповідно.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві в особі комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, в частині внесення Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» до переліку платників, які відповідають «Критеріям ризиковості платника податку», а також про зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у місті Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» з переліку ризикових платників, які відповідають «Критеріям ризиковості платника податку», про що внести відомості до відповідних інформаційно-телекомунікаційних систем Державної податкової служби України, у т.ч. «Податковий блок», суд звертає увагу, що наявними у матеріалах справи доказами не підтверджено факту прийняття відповідачем-1 відповідного оскаржуваного рішення, відтак, з урахуванням того, що Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено захисту прав на майбутнє, суд виходить з необґрунтованості вказаних позовних вимог та відмову в їх задоволенні.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного доручення від 30.09.2019 №512, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 15 368,00 грн., з урахуванням чого та розміру задоволених позовних вимог, на користь позивача підлягають присудженню судові витрати у розмірі 11 526,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 77, 139, 246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 10.09.2019 №1273476/38578381, від 16.09.2019 №1280663/38578381 та від 12.09.2019 №1278973/38578381.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» від 27.06.2019 №2 датою її фактичного подання, а саме: 15.07.2019.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» від 29.12.2018 №20 датою її фактичного подання, а саме: 21.01.2019.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» від 29.12.2018 №21 датою її фактичного подання, а саме: 21.01.2019.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Присудити здійснені Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче об`єднання «КМЗ» (, адреса: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Промислова, 5) документально підтверджені судові витрати у розмірі 5 763,00 грн. (п`яти тисяч семисот шістдесяти трьох грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) та у розмірі 5 763,00 грн. (п`яти тисяч семисот шістдесяти трьох грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, адреса: 39292197, адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок