Справа № 569/7001/19
Суддя: Тимощук О. Я.
Дата ухвалення: 2020-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/7001/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

pозглянувши в порядку письмового провадження в м. Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції Департаменту патрульної поліції НП України Нетецької Ольги Ярославівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції Департаменту патрульної поліції НП України Нетецької Ольги Ярославівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначив, що вважає постанову незаконною й такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси з огляду на те, що його було протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягненні у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. за адміністративне правопорушення, яке він не вчиняв, оскільки відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Позивач в судовому засіданні заявив усне клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - 1 - Поліцейський роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області капрал поліції Департаменту патрульної поліції НП України Нетецька Ольга Ярославівна в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, 04.07.2019 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником В.О. Немеришиною подано клопотання, в якому просить в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Відповідач 2 - Департамент патрульної поліції в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явились у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 639774 від 28.03.2019 року о 16 год. 42 хв., позивач керуючи транспортним засобом NISSAN X-TRAIL, д.н.з. НОМЕР_1 на 119 км автодороги Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів нібито рухався зі швидкістю 89 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху транспортного засобу у населеному пункті Костопіль на 39 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст. 62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Пункт 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обовFязків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за позовом. Справа «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року серія А, F18, сс17-18, пп. 35-36.

Суд вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем було допущено порушення чинного законодавства, а саме використання несертифікованого вимірювача швидкості TRUCAM LT20/20.

Вказаний тип вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 затверджений сертифікатом FUA-МІ/1-2903-2012 виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29 серпня 2012 року.

Наказом державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України F100 від 19 лютого 2002 року, зареєстрованим в Мінюсті України 04 березня 2002 року за F222/6510, який втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі F972 від 14 червня 2016 року затверджено Порядок оформлення та видачі сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки, згідно якого: п. 2.5. сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва оформлюються на типи засобів вимірювальної техніки, які занесено під одним реєстраційним номером до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (далі F Державний реєстрі); п. 2.6. сертифікати затвердження типу засобів вимірювальної техніки та свідоцтва про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки чинні до вилучення відповідних типів засобів вимірювальної техніки з державного реєстру.

Під час дії вищевказаного Положення наказом міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року НОМЕР_2 були внесені зміни до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, а саме, згідно п. 1 були виключені з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки певні типи засобів вимірювальної техніки, внесені до нього за відповідними номерами, зокрема У3197-12.

Отже, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM, який зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 є виключеним з Державного реєстру на підставі наказу Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року НОМЕР_2 та сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки FUA-МІ/1-2903-2012 від 29 серпня 2012 року є не чинним з 02 листопада 2015 року.

Таким чином, вимірювання швидкості руху автомобіля було проведено за допомогою несертифікованого технічного засобу.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 9, 19, 77, 241-246, 255, 286, 292, пп. 15.5) ч.1 Перехідних положень КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 639774 по справі про адміністративне правопорушення від 28.03.2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду через Рiвненський мiський суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Рівненського

міського суду Тимощук О.Я.