Справа № 754/6263/17
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2020 року

м. Київ

справа №754/6263/17

адміністративне провадження №К/9901/14346/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2017 (суддя Журавська О.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 (колегія у складі суддів Літвіної Н.М., Федотова І.В., Коротких А.Ю.)

у справі №754/6263/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації

про зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій протиправними, стягнення недоплаченої суми адресної допомоги та відновлення виплат.

2. В обґрунтування позову зазначив, що має право на отримання допомоги внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505. На виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2016 року Управління здійснило позивачу нарахування допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 22 грудня 2015 року по 21 червня 2016 року у розмірі 14 400,00 грн. Однак, на звернення позивача від 21 квітня 2017 року про здійснення відповідних нарахувань за період з 22 червня 2016 року і до часу розгляду справи, відповідач відмовив у здійсненні призначення листом від 10 травня 2017 року за № 36-1346.

3. Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2017, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017, у задоволенні позову відмовлено.

4. У касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судове рішення та постановити нове про задоволення позову.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 17 жовтня 2016 року Деснянським районним судом м. Києва винесено постанову про часткове задоволення позовним вимог за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов`язання поновити щомісячну адресну допомогу, а саме: визнано відмову Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації у наданні та перерахунку адресної допомоги на ім`я ОСОБА_1 - протиправною; зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з 22 грудня 2015 року поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату щомісячної адресної допомоги переміщеним особам на проживання відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505.

6. 06 лютого 2017 року Деснянським районним судом м. Києва винесено додаткову постанову, якою доповнено постанову суду від 17 жовтня 2016 року у адміністративній справі за позовними вимогами ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, якою: визнано відмову Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації у наданні та перерахунку адресної допомоги на ім`я ОСОБА_1 та на двох його дітей - протиправною; зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з 22 грудня 2015 року поновити ОСОБА_1 разом з неповнолітніми дітьми сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахування та виплату щомісячної адресної допомоги переміщеним особам на проживання відповідно до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505.

7. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва від 15 березня 2017 року додаткову постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06 лютого 2017 року залишено без змін.

8. На виконання вищезазначених судових рішень відповідач рішенням від 30 березня 2017 року здійснив нарахування позивачу з 22 грудня 2015 року по 21 червня 2016 року допомоги внутрішньо переміщеним особам у розмірі 14 400,00 грн., які були перераховані на особовий рахунок позивача.

9. 21 квітня 2017 року позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації з письмовою заявою, в якій виказав незгоду із формулою нарахування Управлінням виплаченої суми, зазначивши мотиви такої незгоди та просив Управління в досудовому порядку вирішити питання перерахунку допомоги за минулий період, починаючи з 22 червня 2016 року до часу звернення та нарахування її надалі.

10. Листом від 10 травня 2017 року відповідач відмовив у здійсненні такого нарахування у зв`язку з тим, що від позивача не надходило заяви встановленого зразка, за формою затвердженою Міністерством соціальної політики України.

11. Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

12. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позовні вимоги є необґрунтованими та передчасними, оскільки позивач не виконав вимоги п. 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505, а саме: не подав заяви встановленого зразка, за формою затвердженою Міністерством соціальної політики України.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

13. ОСОБА_1 у касаційній скарзі наголошує, що після заяви у квітні 2017 року, яка слугувала підставою для звернення до суду, після подання позову позивач подав до Управління заяву встановленого зразка та все одно отримав відмову (лист відповідача від 16.06.2017 №36-1674). Вважає, що Управління свідомо постійно змінює формулювання відмов задля уникнення обов`язку виплатити позивачу належну йому адресну грошову допомогу.

14. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не подав.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.

16. Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

17. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

18. Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року №505 затверджено Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - Порядок №505).

19. Порядок № 505 визначає механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

20. Відповідно до п.2 Порядку №505 щомісячна грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

21. Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією компетентного органу.

22. Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний період уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому п. 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

23. Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний період не призначається.

24. Суди попередніх інстанцій вірно зазначили, що підставою для вирішення питання стосовно призначення відповідної допомоги на наступний шестимісячний період є подання до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому п. 5 цього Порядку) заяви встановленого зразка, за формою, затвердженою Міністерством соціальної політики України.

25. Разом з тим, судами встановлено, що у відповідь на заяву позивача від 21 квітня 2017 року № М-493, відповідач лисом від 10 травня 2017 року № 36-1346 відмовив ОСОБА_1 у здійсненні нарахування та виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, у зв`язку з тим, що від позивача не надходило звернення встановленого зразка, за формою затвердженою Міністерством соціальної політики України. Зазначене твердження позивачем протягом розгляду справи жодним чином не спростовано, доказів протилежного не надано.

26. З огляду на той факт, що позивач не надав до суду доказів його звернення до відповідача з заявою встановленого зразка, за формою затвердженою Міністерством соціальної політики України, та наданням документів, необхідних для вирішення питання стосовно можливості призначення позивачу допомоги внутрішньо переміщеним особам, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

27. Твердження позивача, що лист відповідача від 16 червня 2017 року містить інші підстави відмови у призначенні вказаної допомоги обґрунтовано не взято судами до уваги, оскільки вказаний документ прийнято після звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, а обставини його прийняття не становлять підстав та предмету позову по справі №754/6263/17 і судом першої інстанції під час розгляду справи цей доказ не досліджувався.

28. Відповідно до ст. 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

29. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 341, 343, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Києва від 06.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 у справі №754/6263/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб