Справа № 640/1301/19
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року м. Київ № 640/1301/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Смолія І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоматика-М-Сервіс» (03148, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, 1) до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автоматика-М-Сервіс» (надалі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі також - відповідач) про визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 17.09.2018 р.: №, №; №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.01.2019 р. відкрито позовне провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що перевіряючими під час проведення перевірки, не надано належної оцінки наявним первинним документам. Господарські операції з контрагентом позивача підтверджені належними первинними документами, які підтверджують формування показників податкової звітності позивача та відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку підприємства. Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті з порушеннями вимог, які передбачені Конституцією та законами України, є необґрунтованими, прийняті без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, що має наслідком їх неправомірність та є підставою для скасування.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, про що надав суду відзив на адміністративний позов, з підстав того, що перевіркою не підтверджується проведення господарських операцій позивача з контрагентами та перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2016 у справі №760/6919/16-к, винесеної за клопотанням слідчого з особливо важливих справ слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Київській області Сьомічева А.А. прокурора відділу прокуратури міста Києва Сибірякова О.О., в межах кримінального провадження від 08.12.2015№0000630 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частинами 2, 3 статті 28, частиною 2 статті 205, частиною 3 статті 209, частиною 2 статті 212, частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «Автоматика-М-Сервіс» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Акротус-Систем» (код 39474962), ТОВ «Арнад плюс» (код 39759943), ТОВ «ТІК «ЕНЕРІЯ» (код 36424719), ТОВ «Ренесанс Славія Інвестмент» (код 32852075), ТОВ «ДРАЙВ ДЕНС КИЇВ» (код 35997875), ТОВ «Біо Плюс» (код 36586825), ТОВ «Світ Фуд» (код 38864306), ТОВ «Металлсервіс Україна» (код 38946535), ТОВ «Фондор Груп» (код 39161539), ТОВ «СТ Мідл» (код 39165685), ТОВ «ГРАН БУТІК» (код 39721811), ТОВ «Арабікус» (код 39795071), ТОВ «Барбадос ЛТД» код 39861332), ТОВ «Бром форс» (код 39879596), ТОВ «ІНТЕР ТЕКНОЛЕДЖІ» код 39931839), ТОВ «Елітстар Компані» (код 39931996), ТОВ «Марино Торг» (код 39882792), ТОВ «Домініка Трейд» (код 39883204), ТОВ «Бурж Ком» (код 39936470), ТОВ «Бурбон Трейд» код 39941606), ТОВ «Бендер Проджект» (код 39401391), ТОВ «Коралсіті» (код 39472352), ТОВ «ВТК Сиріус» (код 39707891), ТОВ «Молгрант» (код 39832034), ТОВ «Мідленд інвест» (код 39852129), ТОВ «Гард Комьюніті» (код 39873662), ТОВ «Білд Комьюніті» (код 39873730), ТОВ «Бест Комьюніті» (код 39873877), ТОВ «КОНСАЛТКОМ» (код 39932853), ТОВ «Ленсі Груп» (код 39932921), ТОВ «Макао Союз» (код 39938750), ТОВ «Ареал Софт Груп» (код 39954814), ТОВ «Компанія «Інвест Гарант» (код 40136254), ТОВ «Кортес-плюс» код 39710362), ТОВ «Форест-таун 2015» (код 39882090), ТОВ «Олмофо» (код 39930086), ТОВ «Профбудкомплекс» (код 40028021), ТОВ «ЄС «Європейська будівельно-фасадна компанія» (код 36850050), ТОВ «ЕНКОД КОНСТРАКШН» (код 39237361), ТОВ «ТК Спектр» (код 39730370), ТОВ «Фреш продакшн» (код 38799709), ТОВ «Маджестик Лайн» (код 38952491), ТОВ «Анадора» (код 39937233), ТОВ «Сафарс» (код 39937516), ТОВ «Альтерсвіфт» (код 39832055), ТОВ «Врожай 2015» (код 39983410), ТОВ «Стандарт промбуд» (код 40047395), ТОВ «РЗХ ЛІМІТЕД» (код 39526198), ТОВ «Малаві» (код 39861589), ТОВ «Наполі Груп» (код 39865997), ТОВ «Багіра Фінанси» (код 38750731), ТОВ «ІК «Дельта» (код 39623466), ТОВ «Голд Трейд» (код 39279857), ТОВ «Шериф комфорт» (код 39735866), ТОВ «Сурінам плюс» (код 39861463), ТОВ «Промомаркетгруп» (код 39276264), ТОВ «БІС «Нові Горизонти» (код 39387168), ТОВ «НОВА ПЕРСПЕКТИВА-2015» (код 39816164), ТОВ «Інгер буд» (код 39452095), ТОВ «Будівельні технології «Кразбуд» (код 39323036), ТОВ «Інтербілд Комьюніті» (код 39932429), ТОВ «Ека Строй Плюс» (код 38637567), ТОВ «Підлога- Бетон» (код 37909981), ТОВ «Біз-Лайн» (код 39621563), ТОВ «ТД «Метрокепітал Груп» (код 37354392), ТОВ «Сільник» (код 37692894), ТОВ «Фоса - Інтернешнл» (код 38380067), ТОВ «ІІАНОРАМА-СКАЙ» (код 39343141), ТОВ «Омелюх груп» (код 39343995), ТОВ «БК «Профбуд-2015» (код 39669448), ТОВ «Гранді плюс» (код 39962762), ПП «БУДПОСТАЧ-ЗАКАРПАТТЯ» (код 37858019), ТОВ «САЛЕС ЛТД» (код 39420964), ТОВ «АРГЕНТО Україна» (код 39621144), ТОВ «АЛТІМА ТРЕЙД» (код 39870310), ТОВ «КОНТИНЕНТ ДК» (код 38387020), ТОВ «НУБІРОМ» (код 39267705), ТОВ «АСТОР АГРОТРЕЙД» (код 39590404), ТОВ «Ковад-Проммонтаж» (код 34688267) за період з 01.01.2014 року по 29.07.2016 року.

За результатами даної перевірки складено акт від 05.09.2018 р. №212/26-15-14-07-03-10/40334952 (надалі по тексту - акт перевірки).

В акті перевірки контролюючим органом встановлено наступні порушення: п.п.44.3, п.п.44.4 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток, що підлягає сплаті до бюджету за 2016 рік у сумі 37576,00 грн; п.п. 198.1, п.п. 198.2, п.п. 198.3, п.п. 198.6. ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду (рядок 21 декларації), всього у сумі 21688,00 грн за 2016 рік.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 17.09.2018 р.: №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 46 970,00 грн, в т. ч. за податковими зобов`язаннями - 37576,00 грн. та за штрафними санкціями - 9 394,00 грн; №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 25079,00 грн, в т. ч. за зобов`язаннями - 20063,00 грн та за штрафними санкціями - 5016,00 грн; №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 21688,00 грн.

Позивач, вважає вищезазначені податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з позовом до суду.

Досліджуючи наявні у матеріалах справи докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд бере до уваги наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ «КОРТЕС-ПЛЮС» (постачальник), з іншої сторони, укладено усний договір на поставку товару.

В підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду наступні документи: рахунок-фактура №КП000000282 від 10.05.2016 р. товар - ролик поворотний алюмін 2201, в кількості 10 шт. на загальну суму з ПДВ 6100,80 грн в т.ч. 1016,80 грн; видаткова накладна №КП00000281 від 24.05.2016 р. товар: ролик поворотний алюмін 2201 в кількості 10 шт., направляюча для стулок дверей LR22 в кількості 8 шт. на загальну суму з ПДВ 6100,80 грн в т.ч. ПДВ 1016,80 грн, надані документи досліджено та залучено Судом до матеріалів справи.

Між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ «ПРОФБУДКОМПЛЕКС» (постачальник), з іншої сторони, укладено усний договір на поставку товару.

В підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду наступні документи: рахунки-фактур: №ПУ000000111 від 31.05.2016 р. послуги: заміна зубчастого ременя (зубчастій ремінь WD 220) в кількості 5 шт., заміна датчика руху (радар) в кількості 1 шт., програмні налаштування автоматичних дверей в кількості 1 шт. на загальну суму з ПДВ 5268,00 грн в т.ч. ПДВ 875,00 грн; №ПУ000000110 від 26.05.2016 р. послуги: ремонт автоматичних дверей - 1 шт., ремонт воріт - 1 шт., ремонт левеллера - 1 шт., ремонт автоматичних дверей - 1 шт., заміна зубчастого ременя (зубчастій ремінь WD 220) - 6 шт., заміна шестерні двигуна - 1 шт., ремонт автоматичних дверей - 1 шт., заміна зубчастого ременя (зубчастій ремінь WD 220) - 5 шт. на загальну суму з ПДВ 24204,00 грн в т.ч. ПДВ 4034,00 грн; №ПУ000000080 від 19.05.2016 р. послуги: заміна датчика руху (радар) - 3 шт., заміна панелі керування - 1 шт., заміна перемикача режимів - 1 шт., заміна направляючої - 1 шт. на загальну суму з ПДВ 9684,00 грн в т.ч. ПДВ 1614,00 грн;

№ПУ000000079 від 18.05.2016 р. товар: ремонт двигуна шлагбаума - 1 шт., ремонт воріт - 1 шт. на загальну суму з ПДВ 3360,00 грн в т.ч. ПДВ 560,00 грн; №ПУ000000078 від 16.05.2016 р. послуги: Демонтаж/Монтаж доводчика - 2 шт., Демонтаж/Монтаж доводчика - 1 шт. на загальну суму з ПДВ 3462,00 грн в т.ч. ПДВ 577,00 грн; №ПУ000000076 від 16.05.2016 р. послуги: заміна зубчастого ременя (зубчастій ремінь WD 220) - 6 шт., заміна шестерні двигуна - 1 шт., ремонт автоматичних дверей - 1 шт., заміна поворотного ролика - 1 шт., ремонт автоматичних дверей - 1 шт. на загальну суму з ПДВ 3612,00 грн в т.ч. ПДВ 602,00 грн; №ПУ000000077 від 16.05.2016 р. послуги: заміна зубчастого ременя (зубчастій ремінь WD 220) - 6 шт., заміна шестерні двигуна - 1 шт. на загальну суму з ПДВ 2328,00 грн в т.ч. ПДВ 388,00 грн; №ПУ000000075 від 13.05.2016 р. сервісне обслуговування обладнання - 0,500 шт. на загальну суму з ПДВ 16977,00 грн в т.ч. ПДВ 2829,50 грн; №ПУ000000074 від 10.05.2016 р. послуги: заміна зубчастого ременя (зубчастій ремінь WD 220) - 5 шт., ремонт редуктора двигуна авт. дверей - 1 шт. на загальну суму з ПДВ 6480,00 грн в т.ч. ПДВ 1080,00 грн; №ПУ000000377 від 22.06.2016 р. послуги: монтаж швидкісних воріт - 1 шт., монтаж швидкісних воріт - 1 шт., заміна засувки для пром. воріт - 3 шт. на загальну суму з ПДВ 17640,00 грн в т.ч. ПДВ 2940,00 грн; №ПУ000000363 від 20.06.2016 р. послуги: ремонт та регулювання автоматичних дверей - 2 шт., ремонт двигуна автоматичних дверей - 1 шт., заміна роликів - 8 шт., заміна направляючої - 4 шт., заміна профіля нижніх направляючих - 4 шт., заміна щітки - 2 шт., ремонт левеллера - 1 шт., ремонт ролети - 1 шт. на загальну суму з ПДВ 31296,00 грн в т.ч. ПДВ 5216,00 грн; №ПУ000000376 від 21.06.2016 р. послуги: ремонт автоматичних дверей - 1 шт. на загальну суму з ПДВ 2360,00 грн в т.ч. ПДВ 393,33 грн; №ПУ000000364 від 21.06.2016 р. послуги: монтаж швидкісних воріт - 1 шт. на загальну суму з ПДВ 11040,00 грн в т.ч. ПДВ 1840,00 грн; №ПУ000000362 від 14.06.2016 р. послуги на загальну суму з ПДВ 13980,00 грн в т.ч. ПДВ 2330,00 грн; №ПУ000000361 від 09.06.2016 р. послуги на загальну суму з ПДВ 7824,00 грн в т.ч. ПДВ 1304,00 грн; №ПУ000000360 від 08.06.2016 р. послуги на загальну суму з ПДВ 24888,00 грн в т.ч. ПДВ 4148,00 грн; №ПУ000000731 від 26.07.2016 р. послуги на загальну суму з ПДВ 9532,80 грн в т.ч. ПДВ 1588,80 грн; №ПУ000000730 від 19.07.2016 р. послуги на загальну суму з ПДВ 24331,20 грн в т.ч. ПДВ 4055,20 грн; №ПУ000000732 від 29.07.2016 р. послуги на загальну суму з ПДВ 10740,00 грн в т.ч. ПДВ 1790,00 грн; Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг); банківські виписки, надані документи досліджено та залучено Судом до матеріалів справи.

Також, між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ «СТАНДАРТ ПРОМБУД» (постачальник), з іншої сторони, укладено усний договір на поставку товару.

В підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду наступні документи: рахунок-фактура №СД000000129 від 25.07.2016 р. товар на загальну суму з ПДВ 15396,00 грн в т.ч. ПДВ 2566 грн; видаткова накладна №СД00000128 від 25.07.2016 р. на загальну суму з ПДВ 15396,00 грн в т.ч. ПДВ 2566 грн, надані документи досліджено та залучено Судом до матеріалів справи.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Підпунктом 14.1.181 пунктом 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуги) є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг), а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 за № 168/704 (надалі по тексту - Положення № 88), де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з абзацом 2 пункту 2.1 Положення № 88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2010 року № 1112/11/13-10 "Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби" про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Як вже зазначалося, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.

Презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширена на реальність господарських операцій.

Відповідач зазначає, що господарські операції позивача з контрагентами не мали реального характеру з огляду на неможливість їх виконання останнього з врахуванням реального часу і наявності трудових ресурсів.

Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 03.09.2018 року по справі №760/20771/17 громадянина ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною першою статті 205 Кримінального кодексу України. Згідно із зазначеним вироком ОСОБА_1. з квітня 2016 року, виступивши як пособник, сприяв вчиненню фіктивного підприємництва створення Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФБУДКОМПЛЕКС» з метою прикриття незаконної діяльності.

В матеріалах справи міститься протокол допиту свідка від 07.06.2016 р., в якому зазначається, що директор контрагента позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРТЕС-ПЛЮС» Скидар А.В. зазначила, що приблизно в квітні 2016 погодилася на перереєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРТЕС-ПЛЮС» на себе за грошову винагороду, наміру займатися підприємницькою діяльністю не мала, підприємство в органах державної влади не реєстрував, фінансово-господарської діяльності не здійснювала та не уповноважувала на це третіх осіб.

метою прикриття незаконної діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У відповідності до ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду у кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Суд зазначає, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

У постанові Верховного Суду від 16.01.2018 по справі №2а-7075/12/2670, зазначено, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Отже, суд погоджується з відповідачем, що наявність вироків суду, якими встановлено, що такий контрагент позивача зареєстрований на підставні особи, які не мали наміру здійснювати фактичну господарську діяльність від імені підприємств, то відповідно документи складені за результатом таких господарських операцій не можна вважати такими, що підтверджують фактичне здійснення господарської операції, оскільки показники податкового обліку підприємства позивача по даним відносинам не підтвердженні у встановленому законом порядку, беручи до уваги обставини, встановлені вироком суду, який набрав законної сили, зокрема те, що засновники/директора такого контрагента визнані винними у скоєні злочинів передбачених ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво).

З аналізу матеріалів справи та норм права, суд приходить до висновку, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими контролюючим органом фактами щодо фіктивної діяльності контрагента позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку Товариства.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що твердження відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства, є такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а отже, податкові повідомлення-рішення контролюючого органу є законним і підстав для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази в обґрунтування обставин і довів правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоматика-М-Сервіс» (03148, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, 1) - відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Смолій