Справа № 1.380.2019.005784
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.005784
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

26 лютого 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Василько А.В., розглянувши в підготовчому засіданні питання про закриття провадження у справі № 1.380.2019.005784 за

позовом ОСОБА_1 ,
до Бориславської міської ради Львівської області, представник ОСОБА_2
про визнання протиправним і скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Бориславської міської ради Львівської області про визнання протиправними та скасування рішення, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Бориславської міської ради Львівської області №1931 від 27 червня 2019 року «Про припинення комунального підприємства «Госпрозрахункова архітектурно-планувальна група».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 12 травня 2016 року позивач перебуває у трудових відносинах із госпрозрахункова АПГ. 24 лютого 2017 року, на зборах трудового колективу, відповідно до протоколу №1 утворено раду трудового колективу. Між адміністрацією АПГ та трудовим колективом 1 березня 2017 року підписано колективний договір за умовами п. 6.2.7. якого роботодавець зобов`язаний розглядати питання ліквідації тільки за участі трудового колективу. У разі виникнення об`єктивних причин, через які неминучі масові звільнення працюючих, попередньо (не менш ніж за 3 місяці) письмово повідомляти трудовий колектив про причини і обсяги скорочень, терміни вивільнення, спеціальності та кваліфікації працівників, що підлягають вивільненню.

Позивач зазначає, що Конвенція МОТ №158 «Про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця» є міжнародним договором, котрий Україна ратифікувала 04.02.1994 року, а відповідно до ст. 8-1 КЗпП України, якщо міжнародним договором або міжнародною угодою, в яких бере участь Україна, встановлено інші правила, ніж ті, що містить законодавство України про працю, то застосовуються правила міжнародного договору або міжнародної угоди.

Зі змісту ст. 13 Конвенції МОТ №158, вбачається, що конкретний строк повідомлення представників працівників про припинення трудових відносин не визначений та позначений в ст. 13 як «своєчасно» та «якомога раніше».

Реєстрація Договору не проведена, однак зміст п.11.1. Договору містить застереження, що колективний договір набуває чинності з дня його підписання сторонами. Датою підписання є 01 березня 2017 року, тому Договір набув чинності із дати його підписання сторонами, і продовжує діяти протягом усього строку проведення ліквідації.

Пункт 6.2.7 Договору для роботодавця містить обов`язкову умову проводити розгляд питання щодо ліквідації тільки за участі трудового колективу. У разі виникнення об`єктивних причин попередньо (не менш ніж за 3 місяці) письмово повідомляти трудовий колектив про причини і обсяги скорочень.

Натомість відповідач вирішила питання ліквідації самостійно не повідомивши завчасно (не менш ніж за 3 місяці) до прийняття рішення трудовий колектив про причини і обсяги таких скорочень. Чим порушила вимоги ст.13 Конвенції МОТ № 158 та ст. 18 КЗпП У країни.

Позивач вказує, що відповідно до постанови Верховного Суду України від 27.05.2014 року (справа №21-108а 14), яка є обов`язковою для застосування, ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то саме посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. У зв`язку з цим при вирішенні спорів щодо

поновлення на роботі працівників юридичної особи публічного права, про ліквідацію яких було прийнято рішення, судам належить крім перевірки дотримання трудового законодавства щодо таких працівників з`ясовувати реальність такої ліквідації із врахуванням вищенаведеного.

26.02.2020 року судом заслухавши пояснення позивача про те, що спірне рішення по суті є необґрунтоване, з`ясовано, що спірним рішенням порушуються виключно трудові права, обов`язки чи інтереси позивача, право на працю, на заробітну плату, на належні умови праці тощо. Відповідно судом поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Позивач проти закриття провадження у справі заперечив, однак не зазначив жодних обставин порушення його права, обов`язків чи інтересів, окрім трудових.

Представник відповідача проти закриття провадження у справі не заперечувала.

При постановлені ухвали суд виходить з наступного:

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ст. 238 КАС України,

1. Суд закриває провадження у справі:

1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;

7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;

8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

2. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Суд зазначає, що практично у всіх процесуальних документах наданих позивачем до суду, а також зі змісту його пояснень та доводів вбачається порушення на думку позивача спірним рішенням його трудових прав. Позивач зазначив, що займана ним посада не відноситься до публічної. Судом також встановлено, що саме відповідач у справі не є роботодавцем позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право позивачам у разі визнання його судом порушеним.

Суд зазначає, що не являється публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів спір про протиправність рішення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, наслідком якого може бути припинення, безпосередньо роботодавцем, трудових відносин із позивачем, який не обіймає посаду пов`язану із публічною службою.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суд виходить із суті права та інтересу позивача, за захистом якого він звернувся, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

В даному випадку позивач звернувся до суду з метою захистити свої саме трудові права, які згідно з ст. 19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства, тобто даний спір по суті не є публічно-правовим, а відтак не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 1.380.2019.005784 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Бориславської міської ради Львівської області (Львівська обл. м. Борислав, вул. Шевченка, 24) про визнання протиправним і скасування рішення, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду до юрисдикції місцевого загального суду в порядку ЦПК.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена у повному обсязі 02.03.2020 року.

Суддя Гавдик З.В.