Справа № 640/12884/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Київ № 640/12884/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Міністерства юстиції України,

2. Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

3. Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко Олени Віталіївни,

про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1, Мінюст), Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - відповідач 2, ГТУЮ у м. Києві), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко Олени Віталіївни (далі - відповідач 3, держреєстратор Микитенко О.В.) з вимогами про визнання протиправними дій відповідачів щодо неналежного розгляду його заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень частки (квартири) в об`єкті незавершеного будівництва - багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , визнання протиправними та скасування рішень, прийнятих за результатами розгляду його заяв.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 27 жовтня 2019 року звернувся до Державного реєстратора Микитенко О.В. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень для вчинення реєстраційних дій щодо внесення у Держреєстр реєстраційного запису про право приватної власності на квартиру, яка є часткою в об`єкті незавершеного будівництва - багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . До заяви позивач додав: постанову Святошинського районного суду міста Києва про зобов`язання вчинити реєстраційні дії, посвідчення БТІ, виконавчий лист, інвестиційний договір, а також інші документи, які стосуються інвестування у квартиру.

Надалі, відповідач 3 виніс рішення про зупинення розгляду заяви на 30 днів для надання позивачем додаткових документів, проте позивач вважає зазначене рішення таким, що перешкоджає йому у належному захисті від протиправних посягань на майно, у зв`язку з чим 21 грудня 2018 року (у письмовій формі) та 02 січня 2019 року (в електронній формі) подав заяви про безстрокову заборону вчинення реєстраційних дій щодо зазначеної вище квартири.

У відповідь позивач отримав відмови у задоволенні його заяв, а також рекомендацію звернутися до органів Міністерства юстиції України за роз`ясненнями.

Надалі, позивач звернувся з двома скаргами на дії держреєстратора від 10 січня 2019 року до Мінюсту, яким у відповідь було повідомлено про спрямування скарг до ГТУЮ у м. Києві для розгляду по суті.

У подальшому позивач 01 березня 2019 року отримав наказ ГТУЮ у м. Києві від 25 лютого 2019 року про відмову у задоволенні його скарги, на що вже 02 березня 2019 року позивач направив до Мінюсту повторну скаргу на дії та бездіяльність відповідача 3, та 14 березня 2019 року отримав наказ ГТУЮ у м. Києві від 12 березня 2019 року про відмову у задоволенні скарги.

Не погодившись з рішеннями ГТУЮ у м. Києві позивач 16 та 17 березня 2019 року направив до Мінюсту скарги на дії та бездіяльність ГТУЮ у м. Києві та державного реєстратора Микитенко О.В., та звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Окрім іншого, позивач просить стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 1 грн. та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд провадити суддею одноособово, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, звільнено позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви, запропоновано відповідачам подати відзив на позовну заяву та усі наявні докази.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову.

Іншими ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про колегіальний розгляд даної справи, а також у задоволенні клопотання про об`єднання даної справи №640/12884/19 з адміністративною справою №826/16414/16.

Від представника Головного територіального управління юстиції у м. Києві 31 жовтня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву, та 13 листопада 2019 року надійшли додаткові документи до відзиву. Проти позовних вимог відповідач 2 заперечує, вважає, що розглядаючи скарги позивача, ГТУЮ ухвалило законні рішення, з дотриманням визначеної законодавством процедури. У задоволенні позову відповідач 2 просив відмовити повністю.

Від інших відповідачів відзивів на позовну заяву не надходило. При цьому, копії ухвали про відкриття провадження у справі направлені відповідачам 1 та 3 засобами електронної пошти 02 вересня 2019 року, а також отримано особисто уповноваженим представником відповідача 3 Дубровською І.О. 21 лютого 2020 року.

Суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову (частина друга статті 77, частина четверта статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини другої статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, врахувавши належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у справі матеріалів, 27 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора Микитенко О.В. із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , за якою державним реєстратором 01 листопада 2018 року прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з причини відсутності поданих у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації, зокрема, державний реєстратор послалася на пункт 68 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року №553)(далі - Порядок №1127) для державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва подаються:

1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом (крім випадку, коли речове право на земельну ділянку вже зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень;

2) документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт;

3) технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва.

Як вбачається із змісту адміністративного позову, позивач зазначене рішення щодо зупинення реєстрації права власності за його заявою отримав, проте не згоден з ним, оскільки вважає, що визначені пунктом 68 Порядку №553 документи державний реєстратор може отримати самостійно, але не вжив для цього жодних заходів.

За спливом тридцятиденного строку державним реєстратором Микитенко О.В. прийнято рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником не усунені обставини, що стали підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Не погодившись з такими діями та рішеннями відповідача 3, позивач скерував до Міністерства юстиції України скаргу від 10 січня 2019 року, у якій він просив (дослівно): скасувати рішення Держреєстратора Микитенко О.В. №44647652, №43817434, вчинити реєстраційну дію про реєстрацію права власності згідно заяви №30850263, вчинити реєстраційну дію про безстрокову заборону на вчинення реєстраційних дій на квартиру скаржника згідно його заяви №31920088.

Зазначену скаргу відповідачем 1 було перенаправлено за належністю для розгляду по суті до Головного територіального управління юстиції у м. Києві та отримано останнім 05 лютого 2019 року.

Також позивач звернувся до Мінюсту із скаргою на дії/бездіяльність Департаменту з питань реєстрації КМДА від 10 січня 2019 року, проте докази її отримання Міністерством юстиції України в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до часини першої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Згідно частини другої статті 37 зазначеного Закону територіальні органи Міністерства юстиції України розглядають скарги: 1) на рішення (крім рішення про державну реєстрацію прав), дії або бездіяльність державного реєстратора; 2) на дії або бездіяльність державного реєстратора; 3) на дії або бездіяльність суб`єктів державної реєстрації прав.

Відповідно до пункту 5 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі - Порядок №1128) перед розглядом скарги по суті Комісія вивчає скаргу для встановлення, чи дотримано вимоги Закону, зокрема, щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги.

Виходячи з положень частини п`ятої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до скарги додаються засвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника (за наявності).

Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві 20 лютого 2019 року складено висновок за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 10 січня 2019 року, з якого вбачається, що дослідивши зміст скарги, Комісія дійшла висновку, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки до скарги додано незасвідчені в установленому порядку копії документів, що підтверджують факт порушення прав скаржника у результаті прийняття рішення державним реєстратором.

За пунктом 1 частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, зокрема, якщо скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до пункту 7 Порядку №1128 у разі, коли встановлено порушення вимог Закону, зокрема, щодо документів, що долучаються до скарги, суб`єкт розгляду скарги на підставі висновку Комісії приймає мотивоване рішення про відмову у задоволенні скарги без розгляду її по суті у формі наказу.

Отже, наказом Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 25 лютого 2019 року №22/кс «Про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 10 січня 2019 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 10 січня 2019 року скерованої за належністю листом Міністерства юстиції України від 28 січня 2019 року №К-577/19к, зареєстрованої Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві 05 лютого 2019 року за №К-438, без розгляду по суті, у зв`язку з тим, що скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Про результати розгляду скарги ОСОБА_1 повідомлено листом Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 25 лютого 2019 року №К-438 з направленням копії наказу від 25 лютого 2019 року.

Як вбачається із змісту позову, позивач не заперечує тих обставин, що подаючи Держреєстратору заяву про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , не додав до неї документів, передбачених пунктом 68 Порядку №1127, а подаючи скаргу від 10 січня 2019 року на дії та бездіяльність Держреєстратора Микитенко О .В. до Міністерства юстиції України, не засвідчив належним чином доданих до неї копій документів, у зв`язку з чим, перевіривши дотримання відповідачем 2 процедури розгляду скарги ОСОБА_1 від 10 січня 2019 року, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку №1128, суд не знаходить підтверджень обставинам протиправної бездіяльності та дій відповідачів, на які посилається у позові позивач, як і правових підстав для скасування рішень Держреєстратора Микитенко О.В. від 01 листопада 2018 року №4381744 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №44647652 від 17 грудня 2018 року, а також наказу Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 25 лютого 2019 року № 22/кс про результати розгляду скарги ОСОБА_1 .

Також судом встановлено, що згідно висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації ГТУЮ у м. Києві від 06 березня 2019 року розглянуто повторну скаргу ОСОБА_1 від 02 березня 2019 року, за змісту аналогічну скарзі від 10 січня 2019 року, з тими самими питаннями, зокрема щодо (дослівно): скасування рішення Держреєстратора Микитенко О.В. №44647652, №43817434, вчинення реєстраційної дії про реєстрацію права власності згідно заяви №30850263, вчинення реєстраційної дії про безстрокову заборону на вчинення реєстраційних дій на квартиру скаржника згідно його заяви №31920088.

Відповідно до частини третьої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації право можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Дослідивши зміст скарги, Комісія дійшла висновку, що скарга подана після закінчення встановленого Законом строку на її подання, та наказом Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12 березня 2019 року №37/кс відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 02 березня 2019 року без розгляду по суті, про що заявника повідомлено листом від 12 березня 2019 року №К-818.

Зазначений наказ ГТУЮ у м. Києві позивач вважає протиправним та просить його скасувати, вважаючи, що підстави відмови у розгляді заяви є «нечіткими».

У цьому зв`язку суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи дії та рішення відповідача 2 при розгляді скарги ОСОБА_1 від 02 березня 2019 року, а саме: наказ ГТУЮ у м. Києві від 12 березня 2019 року №37/кс, суд вважає, що підстави для відмови у задоволенні скарги без розгляду по суті викладені достатньо чітко та зрозуміло, у зв`язку з чим не вбачає обставин протиправності у діях ГТУЮ у м. Києві в зазначеній частині.

В частині позовних вимог щодо зобов`язання відповідачів вчинити реєстраційні дії щодо права власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 , яка є частиною незавершеного будівництва, то суд зазначає, що прийняттю рішення щодо реєстрації права власності передує певна процедура, визначена чинним законодавством, а окрім того, зазначені дії стосуються дискреційних повноважень суб`єктів, які здійснюють функції щодо державної реєстрації речових прав, у які суд не має права втручатися.

Окрім того, заявляючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів 1 та 2 моральної шкоди у розмірі 1 грн., позивач пов`язує її завдання з протиправними, на його думку, діями відповідачів та прийнятими ними рішеннями, щодо яких суд вже дійшов протилежного висновку, у зв`язку з чим підстави для їх задоволення відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даній справі позивач не довів протиправності дій та рішень відповідачів, а також їхньої бездіяльності, натомість, наявними у справі матеріалами спростовуються твердження позивача. викладені в адміністративному позові, у зв`язку з чим суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно якої відшкодування судових витрат можливе лише при задоволенні позовних вимог. Окрім того, позивача звільнено від сплати судового збору ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 243-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко Олени Віталіївни, про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

За приписами статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Порядок та строки подання апеляційної скарги врегульовано приписами статей 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_5 , тел. НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Міністерство юстиції України, адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, тел.: +23, ;

Відповідач 2: Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, адреса: 01001, м. Київ, провулок Музейний, 2-д, ;

Відповідач 3: Державний реєстратор прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Микитенко Олена Віталіївна, адреса: 04050, м. Київ, вул. Студентська, 7, .

Суддя В.І. Келеберда