Справа № 200/120/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2020 р. Справа№200/120/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області (за місцезнаходженням:87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з платника податків податкового боргу у сумі 2033,60 грн., -

В С Т А Н О В И В:

03 січня 2020 року Головне управління ДПС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 2033,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання приписів статті 295 Податкового кодексу України(далі ПК України) відповідач, який знаходився на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності, згідно з якою він був платником єдиного податку ІІ групи на ставці 20 %, під час здійснення підприємницької діяльності повинен був сплачувати єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. У зв`язку з несплатою за період з 01 серпня 2018 року по червень 2019 року мав заборгованість по єдиному податку у сумі 2033,60 грн. На підставі пункту 229.11 статті 299 ПК України, свідоцтво про реєстрацію платником єдиного податку було анульовано з 01 липня 2019 року.

З метою погашення податкового боргу, у зв`язку із несплатою платником податків узгоджених податкових зобов`язань, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу «Ф» від 29 січня 2019 року № 1352-44 на суму 1073,10 грн., яка направлена поштою відповідачу та отримана ним 04 березня 2019 року. Проте, вжиті заходи не привели до погашення податкового боргу. На підставі чого,позивач просив суд стягнути з відповідача в рахунок погашення податкового боргу 2 033,60 грн.

Ухвалю суду від 08 січня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. справи 29).

Ухвалу суду від 08 січня 2020 року направлено сторонам по справі, для відома.

Згідно поштового повідомлення ухвала суду від 08 січня 2020 року про відкриття провадження по справі, яка була направлена відповідачу, повернута до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання, адресат відсутній».

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Тобто, з урахуванням приписів КАС України, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відзив на позовну заяву від відповідача у встановлений судом строк до суду не надійшов.

Суд, відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність певних обставин справи, суд встановив наступне.

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, є суб`єктом владних повноважень, згідно статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), здатний особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

27 червня 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку щодо порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування. Перевіркою встановлено, що платником податку - ОСОБА_1 , відповідачем у справі, у період з 01 серпня 2018 року не сплачувався єдиний податок згідно пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України та станом на 01 червня 2019 року вона має заборгованість по єдиному платку 1841,50 грн., про що складений акт № 22/05-99-44-10- від 27 червня 2019 року (арк. справи 15-16)

На підставі акту перевірки № 22/05-99-44-10- від 27 червня 2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області прийнято рішення № 22/05-99-44-10- від 27 червня 2019 року про анулювання реєстрації платника єдиного податку ОСОБА_1 з 01 липня 2019 року (арк. справи 17).

Акт перевірки та рішення 22/05-99-44-10- від 27 червня 2019 року надіслані на адресу відповідача поштою та вручені особисто відповідачу 05 липня 2019 року (арк. справи 18).

Згідно розрахунку представленого позивачем вбачається, що заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб складає у сумі 2033,60 грн., а саме: у сумі 176,20 грн. борг виник 20 серпня 2018 року, у сумі 176,20 грн. борг виник 20 вересня 2018 року, у сумі 176,20 грн. борг виник 20 жовтня 2018 року, у сумі 176,20 грн. борг виник 20 листопада 2018 року, у сумі 176,20 борг виник 20 грудня 2018 року, у сумі 192,10 грн. борг виник 20 січня 2019 року, у сумі 192,10 грн. борг виник 20 лютого 2019 року, у сумі 192,10 грн. борг виник 20 березня 2019 року, у сумі 192,10 грн. борг виник 20 квітня 2019 року, у сумі 192,10 грн. виник 20 травня 2019 року, у сумі 192, 10 грн. борг виник 20 червня 2019 року (арк. справи 9).

Документи, які свідчать про сплату відповідачем податкових зобов`язань в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, станом на час розгляду справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має податковий борг у розмірі 2033,60 грн., доказів сплати якого сторонами суду не надано.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Як передбачено статтею 67 Конституції України та п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1).

Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються, зокрема, на другу групу платників єдиного податку - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 1500000 гривень (підпункт 2 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Пунктом 293.2 статті 293 Податкового кодексу України передбачено, що фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік (абзац перший пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України).

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (абзац перший пункту 294.2 статті 294 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 295.1 статті 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Згідно з пунктом 295.2 статті 295 Податкового кодексу України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до пункту 295.4 статті 295 Податкового кодексу України сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.

Згідно з абзацом першим пункту 296.2. статті 296 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу.

В порушення зазначених норм Податкового кодексу України відповідачем не сплачені податкові зобов`язання з єдиного податку за період з 01 серпня 2018 року по 20 червня 2019 року.

Отже, у відповідача виникла заборгованість з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 2033,60 грн., що підтверджується розрахунком податкового боргу по єдиному податку з фізичних осіб за період з 20 серпня 2018 року по 20 червня 2019 року у сумі 2033,60 грн. (арк. справи 9,) та інтегрованою карткою платника податків за 2018-2019 роки (арк. справи 10 ).

Відповідно до абзацу другого підпункту 65.10.8 пункту 65.10 статі 65 Податкового кодексу України державна реєстрація (реєстрація) припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пунктів 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

З метою погашення податкового боргу позивачем на адресу відповідача в установленому законом порядку було направлено податкову вимогу Ф № 1352-44 від 29 січня 2019 року, яка надіслана на адресу позивача поштою та отримана позивачем 04 березня 2019 року (арк. справи 12-13).

Суд зазначає, що на час розгляду справи доказів погашення відповідачем податкового боргу суду не надано, також не надано доказів про оскарження вимоги податкового органу.

Судом встановлено, що строки добровільної сплати узгоджених податкових зобов`язань сплинули, податковим органом прийняті заходи щодо стягнення податкових зобов`язань, не призвели до їх погашення. На дату розгляду справи, вказана заборгованість відповідачем не сплачена, що підтверджується матеріалами справи.

На підставі чого, суд приходить до висновку, що податковий борг підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі, отже, позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу у розмірі 2033,60 грн., а саме: єдиного податку з фізичних осіб, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень за відсутності понесення ним витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області (за місцезнаходженням: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з платника податків податкового боргу у сумі 2033,60 грн., - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 2033,60 грн. (дві тисячі тридцять три гривень 60 коп.), а саме: єдиний податок з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) на рахунок UA9005059; отримувач УК м. Краматорськ/ м.Краматорськ/18050400; код отримувача 37944338; банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення складено та підписано 06 березня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко