Справа № 349/2074/19
Суддя: Могила Р. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 349/2074/19
Провадження № 2-а/349/9/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 березня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Могили Р. Г.,

за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.

учасники судового провадження:

позивач ОСОБА_1

представник позивача адвокат Окуневич М.В,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 349/2074/19 за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Окуневич М.В., звернувся в суд з адміністративним позовом до управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 1413007 від 10 серпня 2019 року, згідно з якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.8.4 Правил дорожнього руху - невиконання вимог дорожнього знаку 4.2. Правил дорожнього руху , та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Адміністративний позов обгрунтував тим, що не міг вчиняти будь-якого адміністративного правопорушення, оскільки 10 серпня 2019 року о 23 год 09 хв. не перебував у м.Києві та не керував транспортним засобом, а знаходився за кордоном, що підтверджується закордонним паспортом та візою з відмітками про в`їзд та виїзд через державний кордон України.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник позов підтримали повністю з підстав наведених у позовній заяві, надали суду додаткові докази на підтвердження заявленої вимоги, просили позов задовольнити повністю, а також стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати на загальну суму 1 500 грн. Крім цього представник позивача подав клопотання про винесення окремої ухвали в порядку ст.249 КАС України.

Відповідач відзиву на позов не надавав, представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак 15 січня 2020 року в канцелярію суду поступило клопотання представника відповідача Рядніна А.А. про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 04 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача Рядніна А.А. про залишення позову без розгляду.

Заслухавши пояснення позивача, його представника та дослідивши докази, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, з огляду на таке.

Так, 10 серпня 2019 року капрал поліції батальйону 2 роти 7 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Палієнко Ю.В. виніс постанову серії ЕАВ № 1413007 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В постанові вказано, що водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , 10 серпня 2019 року о 23 год 09 хв., керуючи транспортним засобом СНEVROLET LACETTІ, державний номерний знак НОМЕР_1 по Шосе Набережне, 35 в м. Києві не виконав вимогу дорожнього знаку 4.2, здійснив поворот лівооруч.

ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджував, що 10 серпня 2019 року він не керував автомобілем марки СНEVROLET LACETTІ , державний номерний знак НОМЕР_1 по Шосе Набережне, 35 в м. Києві , оскільки в цей період часу перебував за кордоном та надав суду копію закордонного паспорту та копію листа-відповіді начальника Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України .

З вказаних документів вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перетинав пункт пропуску Краківець в напрямку виїзд 20 липня 2019 року та цей самий пункт пропуску - в напрямку в`їзд 30 серпня 2019 року.

В постанові про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення не зазначено жодного доказу на підтвердження факту вчинення ним правопорушення, яке зазначене в постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 1413007 від 10 серпня 2019 року.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 щодо застосування ст. 77 КАС України, ст. 251 КУпАП, йдеться про те, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення нею правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідач, всупереч вимогам ст. 77 КАС України, не надав суду жодного доказу на підтвердження порушення ОСОБА_1 п. 8.4 Правил дорожнього руху.

Також оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, в ній не зазначено, що до неї додаються будь-які документи чи матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

З врахуванням того, що відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, а також наданих позивачем доказів на спростування обставин викладених в оскаржуваній постанові, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Як вбачається з матеріалів справи професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Окуневичем М.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 02 лютого 2018 року серія ТР №000260) на підставі договору №65/19 від 26 листопада 2019 року, відповідно до якого адвокат здійснює представництво інтересів та захист прав ОСОБА_1 . в судових інстанціях.

До договору долучено копію квитанції до прибуткового касового ордера №075494 від 26 листопада 2019 року про оплату адвокату 500 грн витрат на професійну правничу допомогу, а також акт виконаних робіт (наданих послуг) №65-а/20 від 19 лютого 2020 року на загальну вартість наданих послуг - 1 500 грн .

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною сьомою статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи вищезазначені обставини, надані адвокатом позивача докази на підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової допомоги, кількість судових засідань, співмірність послуг критеріям складності справи, суд вважає, що наявні всі підстави для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції суми витрат на правничу допомогу у розмірі 1 500 грн.

Згідно ч.1 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Враховуючи те, що відповідачем по справі є управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції , а не особа, яка винесла оскаржувану постанову поліцейський батальйону 2 роти 7 управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції капрал поліції Палієнко Ю.В., а також те, що постановлення окремої ухвали є правом суду, а не обов`язком , суд не вбачає підстав для постановлення такої ухвали.

Керуючись ст. ст. 2, 241-244, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного правопорушення серія ЕАВ№ 1413007 від 10 серпня 2019 року і закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1 500 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р.Г. Могила