Справа № 295/916/20
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №295/916/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Ничипорука Миколи Віталійовича до інспектора ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Киричуна Володимира Леонідовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії інспектора ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Киричуна В.Л. протиправними, визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване у неавтоматичному режимі, серії ДП18 №531886 від 10.01.2020 року.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 10 січня 2020 року позивач керував службовим автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. І. Сльоти, що у місті Житомирі, неподалік будинку № 50-а, автомобіль позивача було пошкоджено внаслідок незначної ДТП, вчиненої третіми особами, у зв`язку з чим, для забезпечення належної фіксації правопорушення, було викликано патрульну поліцію. Під час оформлення ДТП, відповідач попросив позивача пред`явити підтвердження проходження технічного огляду автомобіля, на що отримав пояснення, що вказаний автомобіль не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, а тому він не підлягає обов`язковому технічному контролю. Проте, таке пояснення відповідачем було проігноровано та залишено поза увагою і як наслідок винесено постанову від 10.01.2020 року серії ДП18 та №531886, якою на позивача накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи і вимогам законодавства, оскільки обов`язковий технічний контроль кожні два роки проходять транспортні засоби, зокрема легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку. Натомість автомобіль, яким керував позивач, не відноситься до таких, що підлягає обов`язковому технічному контролю відповідно до ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», а доказів протилежного відповідачем надано не було. Крім того, позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки у ній відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи. Під час розгляду справи позивачу не було роз`яснено його права та справа незаконно розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення, тому вважає, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 27.01.2020 року у зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

18.02.2020 року від відповідача надійшов відзив, у якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, оскільки він керував транспортним засобом, який належить ТОВ «Глаксосмітклайн хелскер юкрейн» та який підлягав обов`язковому технічному контролю, однак такого контролю не пройшов. Відповідач вважає, що оскільки транспортний засіб належить юридичній особі, яка займається діяльністю, яка передбачає отримання прибутку, тому і автомобіль Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, використовується для отримання прибутку. Відповідач вказує, що позивач не надав доказів на підтвердження позовних вимог, а саме до позову не долучено копії протоколу обов`язкового технічного контролю. Відповідачем були дотримані вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи, роз`яснено позивачу права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляді справи відповідачем вчинено не було. Відтак відсутні підстави для визнання протиправною та скасування постанови.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 10.01.2020 року інспектором ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Киричуном В.Л. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №531886, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був учасником ДТП та не пройшов обов`язків технічний контроль ТЗ, що підлягає такому контролю, чим порушив п. 31.3.б. Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо посилання позивача на те, що оскаржувану постанову було незаконно винесено на місці вчинення правопорушення, суд зазначає, що таке є безпідставним, оскільки у випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органами Національної поліції надано право на місці вчинення правопорушення виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу. Крім того, відповідно до частини четвертої статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення.

Посилання скаржника на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення за місцем зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки означене Рішення приймалось до внесення змін до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення і не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Аналогічна правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 № К/9901/12738/18.

Разом з тим, вимогами ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до ч. 1 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушенняУкраїни ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 31.3 б Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Статтею 29 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про дорожній рух" технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями ст. 35 Закону України "Про дорожній рух". Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

В той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Буквальний аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що обов`язковому технічному контролю підлягають автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

При цьому, порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначено постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 р. № 137, згідно п.п. 1, 3 якого обов`язковий технічний контроль кожні два роки проходять транспортні засоби, зокрема легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, якщо строк їх експлуатації перевищує два роки.

Тобто, визначальною обставиною є мета фактичного використання автомобіля.

Як встановлено із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, яка долучена позивачем до позову, автомобіль Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, є легковим хетчбеком- НОМЕР_2 . Право власності на автомобіль зареєстровано за ТОВ «Глаксосмітклайн хелскер юкрейн Т.О.В.».

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначено вид діяльності ТОВ «Глаксосмітклайн хелскер юкрейн Т.О.В.»: виробництво фармацевтичних препаратів і матеріалів; діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; оптова торгівля фармацевтичними товарами (основний); неспеціалізована оптова торгівля; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах; рекламні агентства; дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; інша професійна, наукова та технічна діяльність.

Відповідно до ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 та 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтуються висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно наказу менеджера з персоналу ТОВ «Глаксосмітклайн хелскер юкрейн Т.О.В.» Метейко М.М. від 08.07.2019 року №171-к, ОСОБА_1 прийнятий на посаду представник торгівельний, Департамент збуту.

Наказом по підприємству ТОВ «Глаксосмітклайн хелскер юкрейн Т.О.В.» від 13.11.2019 року №70-З затверджено перелік посад, які мають право на отримання корпоративного автомобіля для виконання службових обов`язків в рамках господарської діяльності підприємства. До вказаного переліку входить зокрема представник торгівельний.

Згідно п. 3.2 політики використання співробітниками автомобільного транспорту, яка діє у ТОВ «Глаксосмітклайн хелскер юкрейн Т.О.В.», корпоративний автомобіль надходить у використання співробітника для можливості більш оперативного виконання ним роботи, пов`язаної з поїздками по службовій необхідності. Пересування співробітника на корпоративному автомобілі здійснюється епізодично і такі поїздки не є рейсами. Посадові обов`язки (професійна діяльність) співробітника не пов`язана з транспортуванням (перевозкою) пасажирів чи багажу (професійні водії). Дане правило не поширюється на водіїв компанії.

У матеріалах справи міститься копія посадової інструкції представника торговельного, яка затверджена менеджером з персоналу ТОВ «Глаксосмітклайн хелскер юкрейн Т.О.В.» ОСОБА_2 М ОСОБА_3 , та з якої вбачається, що до кола посадових обов`язків представника торговельного не входить виконання обов`язків професійного водія.

Згідно акту прийому-передачі автомобіля у службове користування від 10.07.2019 року, ОСОБА_1 передано для службового використання автомобіль Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , також у вказаному акті вказано, що поставка товару автомобілем не здійснюється.

Таким чином судом встановлено, що автомобіль Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 є службовим та не використовується для перевезення пасажирів чи вантажу з метою отримання прибутку, отже не є об`єктом обов`язкового технічного контролю.

Відповідач, стверджуючи про належність автомобіля Skoda Fabia, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Глаксосмітклайн хелскер юкрейн Т.О.В.» до категорії транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, повинен довести вказану обставину належними і допустимими доказами. Вказана стадія розгляду справи про адміністративне правопорушення повинна передувати стадії винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На переконання суду, етап зібрання доказів в підтвердження наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем проігноровано як в ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, так і під час розгляду справи судом, оскільки останнім не надано належних та допустимих доказів того, що автомобіль, яким керував позивач, фактично здійснював перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку.

Таким чином, відповідачем не доведено, що автомобіль, яким керував позивач, є об`єктом обов`язкового технічного контролю. Матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження факту вжиття відповідачем всіх необхідних заходів, які б засвідчили обґрунтованість висновків про наявність підстав для винесення постанови серії ДП18 № 531886 від 10.01.2020 року.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов про скасування постанови про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов представника ОСОБА_1 адвоката Ничипорука Миколи Віталійовича до інспектора ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Киричуна Володимира Леонідовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову від 10.01.2020 року серії ДП18 №531886, винесену інспектором ВРОМ ДТП Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Киричуном Володимиром Леонідовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили з моменту проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Чішман