Справа № 260/1339/18
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 рокуЛьвівСправа № 260/1339/18 пров. № 857/13304/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Гуляка В.В.,

Ільчишин Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Коваль Ю. Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року (прийняте у м.Львові суддею Луцовичем М.М.) в справі № 260/1339/18 за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування подання та наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

04 грудня 2018 року арбітражний керуючий ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просила:

- визнати протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо складання акту від 23 серпня 2018 року № 28;

- визнати протиправним та скасувати подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих від 02 жовтня 2018 року № 873 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 26 жовтня 2018 року № 3366/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого» від 17 липня 2013 року № 1310, виданого Руденко О.В;

- зобов`язати Міністерство юстиції України внести відомості до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України про скасування запису про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки та викладено висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, в акті, складеному за результатами її проведення, що свідчить про незаконність подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих про застосування до неї дисциплінарного стягнення та винесеного на його підставі наказу про анулювання її свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 липня 2019 року провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 02 жовтня 2018 року № 873 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) закрито.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржило Міністерство юстиції України, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що акт перевірки не є тим рішенням суб`єкта владних повноважень, яке б породжувало для суб`єкта господарювання певні правові наслідки і мало обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, тому належним способом захисту порушених прав є оскарження саме рішення, яке прийняте за наслідками такого акта. Також, вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про порушення ним положень Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5 (далі Порядок № 1284/5).

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, у якому вказала, що доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не спростовують її доводів, викладених у позовній заяві, та оскаржуваного рішення суду першої інстанції; жодних доказів в обґрунтування порушенням судом першої інстанції при ухваленні цього рішення норм матеріального та процесуального права відповідачем при поданні апеляційної скарги не надано.

У судовому засіданні представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги із аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Позивач, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просила апеляційну скаргу за-лишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, на підставі наказу Міністерства юстиції України від 11 червня 2013 року № 31136/5 ОСОБА_1 було видано Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за № 1310 від 17 липня 2013 року.

З 10 серпня 2018 року по 14 серпня 2018 року Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області на підставі скарги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" від 07 березня 2018 року №14/7-555 та листа ПАТ "НАК "Нафтогаз України" від 15 травня 2018 року № 14/7-1562В, згідно з дорученням Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України від 12 липня 2018 року № 1067/9.3.1/3-18 було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності позивача з питань додержання вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" при виконанні ОСОБА_1 повноважень ліквідатора у справі № 907/949/15 про банкрутство комунального підприємства "Уж-Енергія" Ужгородської міської ради, за результатами якої було складено Акт від 23 серпня 2018 року № 28.

Вказаний акт містить висновок про виявлення в діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 під час виконання нею повноважень ліквідатора у справі № 907/949/15 по банкрутству комунального підприємства "Уж-Енаргія" порушень, які є підставою для внесення до дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

02 жовтня 2018 року Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) внесено подання до Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Наказом Міністерства юстиції України від 26 жовтня 2018 року № 3366/5 анульовано свідоцтво позивача про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого Руденко О.В.

Не погоджуючись із такими діями та рішеннями відповідача, позивач оскаржила їх до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував його тим, що відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірності дій щодо складання Акта перевірки від 23 серпня 2018 року № 28 та прийняття оскаржуваного наказу.

Колегія суддів апеляційного суду частково не погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Правова основа діяльності арбітражних керуючих врегульована Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до статті 105 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно з вимогами статті 107 цього Закону арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом. Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом, яке накладається Державним органом з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення, про що в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України робиться запис.

Частиною четвертою статті 106 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає, що у разі виявлення під час перевірки порушень норм законодавства в роботі арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства може зупинити діяльність арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарній комісії для накладення на порушника дисциплінарних стягнень.

Відповідно до частини першої, другої статті 109 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

Згідно з пунктом 6.13 Порядку контролю у разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю протягом трьох робочих днів з дня підписання акта перевірки вносить пропозицію до структурного підрозділу Мін`юсту, який забезпечує організацію роботи Дисциплінарної комісії, щодо внесення до Дисциплінарної комісії подання про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини першої статті 112 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» підставою для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно з статтею 113 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі наявності підстав для позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарна комісія вносить державному органу з питань банкрутства відповідне подання.

Державний орган з питань банкрутства приймає рішення про позбавлення права арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та вносить до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 395/2011, Міністерство юстиції України (Мін`юст України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мін?юст України є державним органом з питань банкрутства.

Виходячи з наведених правових норм, видно, що Міністерство юстиції України, як державний орган з питань банкрутства, має право приймати рішення про позбавлення права арбітражного керуючого на здійснення діяльності арбітражного керуючого на підставі відповідного подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) у разі виявлення за наслідками перевірки діяльності арбітражного керуючого порушень чинного законодавства, які свідчать про невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що чинним законодавством закріплено право державного органу з питань банкрутства та його територіальних органів проводити перевірку діяльності, зокрема, арбітражних керуючих, направлення матеріалів такої перевірки на розгляд Дисциплінарної комісії, яка, у свою чергу, наділена повноваженнями приймати рішення про застосування до арбітражних керуючих дисциплінарних стягнень. Також законодавчо визначена і компетенція Міністерства юстиції України щодо накладення дисциплінарних стягнень у виді припинення діяльності арбітражного керуючого, яка реалізується наказом про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Процедура організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов`язки арбітражних керуючих; порядок оформлення результатів перевірки, порядок підготовки за результатами перевірки подання на Дисциплінарну комісію про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення встановлені Порядком № 1284/5.

Згідно з положеннями пунктів 2.1 та 2.2 цього Порядку контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок на предмет дотримання арбітражними керуючими вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Відповідно до пункту 2.3 Порядку № 1284/5 здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів:

проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка);

надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень;

складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

Згідно з пунктом 2.6 Порядку № 1284/5 підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема: звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

Відповідно до пункту 2.13 Порядку № 1284/5 на підставі доручення на проведення перевірки оформлюються посвідчення на проведення перевірки та повідомлення про проведення перевірки, які підписуються керівником структурного підрозділу Мін`юсту або структурного підрозділу територіального органу з питань банкрутства, відповідального за забезпечення реалізації повноважень державного органу з питань банкрутства.

Згідно з пунктом 2.7 Порядку № 1284/5 орган контролю проводить перевірки за умови письмового повідомлення арбітражного керуючого про проведення перевірки не пізніше ніж за десять календарних днів до дня початку планової перевірки та не пізніше ніж за п`ять днів до дня початку позапланової перевірки з урахуванням особливостей, визначених у цьому Порядку. При обчисленні зазначених строків при повідомленні арбітражного керуючого про проведення перевірки повинен враховуватись час на перебіг поштової кореспонденції, установлений законодавством.

Відповідно до пункту 2.15 Порядку № 1284/5 повідомлення про проведення позапланової перевірки разом з копією документа (заяви, скарги), який став підставою для її проведення, вручається особисто арбітражному керуючому або за його дорученням представнику, що посвідчується його особистим підписом, а у разі неможливості такого вручення у строки, визначені у пункті 2.7 цього розділу, надсилається арбітражному керуючому рекомендованим листом за рахунок коштів органу контролю на поштову адресу місцезнаходження контори (офісу) арбітражного керуючого. У разі надсилання повідомлення про проведення перевірки рекомендованим листом додатково таке повідомлення може бути надіслане факсимільним зв`язком та електронною поштою за реквізитами, які подаються арбітражним керуючим у документах обов`язкової звітності.

Згідно з пунктом 2.15.1 Порядку № 1284/5 у повідомленні про проведення позапланової перевірки визначаються питання, які будуть перевірені в межах предмета перевірки, місце проведення перевірки, перелік документів, які арбітражний керуючий зобов`язаний надати комісії для перевірки, строк, до якого арбітражний керуючий зобов`язаний надати комісії пояснення та копії визначених у повідомленні документів, місце та спосіб їх надання.

Як підтверджується матеріалами справи, позапланова невиїзна перевірка позивача була проведена в період з 10 серпня 2018 року по 14 серпня 2018 року.

Повідомлення про проведення позапланової перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 02 серпня 2018 року № 28 було надіслано поштовою кореспонденцією та одержано позивачем 07серпня 2018 року, що підтверджується відстеженням поштових відправлень Укрпошта, що свідчить про те, в порушення вимог пункту 2.7 Порядку № 1284/5 позивач був повідомлений Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області про проведення позапланової перевірки за три дні до її початку, а не за п`ять днів, як того вимагає законодавча норма.

Таким чином, органом контролю не було враховано час на перебіг поштової кореспонденції та не вжито заходів щодо перевірки дати отримання позивачем повідомлення про проведення позапланової перевірки.

При цьому, як зазначив суд першої інстанції, покликання Головного територіального управління юстиції у Львівській області на належне повідомлення позивача про проведення перевірки з огляду на надіслання позивачу повідомлення про проведення перевірки електронною поштою, не заслуговують на увагу, оскільки такий спосіб є лише додатковим заходом у разі застосування альтернативного способу повідомлення у вигляді надсилання такого рекомендованим листом з повідомленням про вручення і не може слугувати належним доказом отримання арбітражним керуючим повідомлення, відтак не може бути самостійною підставою для початку перебігу строків встановлених п. 2.7 Порядку № 1284/5.

Також, як встановлено з матеріалів справи, Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області разом з Повідомленням про проведення позапланової перевірки не було надіслано позивачеві ні рекомендованим листом, ні на електронну пошту копії документів, які стали підставою для проведення перевірки, а саме: скаргу ПАТ «НАК «Нафтогаз України» від 07 березня 2018 року №14/7-555 та лист ПАТ «НАК «Нафтогаз України» від 15 травня 2018 року № 14/7-1562В, що свідчить про порушення Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області вимоги пункту 2.15 Порядку № 1284/5 щодо надіслання позивачеві разом з Повідомленням про проведення перевірки копії документів, які стали підставою для проведення позапланової перевірки.

Колегія суддів зазначає, що повідомленням про проведення позапланової невиїзної перевірки від 02 серпня 2018 року № 28 Головне територіальне управлінням юстиції у Львівській області запропонувало позивачеві надати документи та пояснення стосовно дотримання визначених у ньому вимог.

Так, Головне територіальне управлінням юстиції у Львівській області відповідно до надісланого повідомлення про проведення позапланової перевірки не витребовувало від позивача документів щодо організації бухгалтерського обліку та фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, натомість в Акті перевірки № 28 від 23 серпня 2018 року зазначено, що позивачем вказані документи не надавалися.

Також, Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області було порушено вимоги пункту 2.11 Порядку № 1284/5, оскільки предметом позапланової перевірки слугували питання, які не були відображені у скарзі, та відповідно не були підставою для здійснення позапланової перевірки.

Відповідно до пункту 6.1 Порядку № 1284/5 арбітражний керуючий має право протягом п`яти робочих днів після складення Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.

Відповідно до пункту 6.3 Порядку № 1284/5 комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 8) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки.

Суд зазначає, що відповідачем в порушення вищевказаних норм позбавлено арбітражного керуючого можливості надати додаткові документи, пояснення, заперечення, усунути виявлені порушення протягом 5 робочих днів, оскільки довідку надіслано електронною адресою 17 серпня 2018 року, на пошту спрямовано 16 серпня 2018 року, а на останній сторінці вказано, що акт перевірки буде підписано 23 серпня 2018 року, що свідчить про надання позивачу 3 робочих днів для надання додаткових документів, пояснень та заперечень.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Таким чином, у порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення суб`єкта владних повноважень, яке безпосередньо порушує права, свободи чи законні інтереси позивача.

Як видно зі змісту уніфікованої форми акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, це документ, який фіксує факт проведення позапланової перевірки діяльності позивача з питань додержання вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при виконанні ОСОБА_1 повноважень ліквідатора і є носієм доказової інформації про виявлені порушення.

Таким чином, акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого не є правовим документом, який установлює відповідальність для позивача, та відповідно не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС України. При цьому дії Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо складання такого акта та включення до нього певних висновків не породжують обов`язкових юридичних наслідків, що не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача.

Отже, оскаржувані позивачем дії Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо складання акта позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого не порушують прав, свобод або інтересів позивача, що на підставі наведених вище положень частини першої статті 5 КАС України унеможливлює розгляд таких вимог у порядку адміністративного судочинства, що не враховано судом першої інстанції.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що з огляду на наявність суттєвих порушень, які мали місце під час проведення позапланової перевірки позивача, які призвели до порушень прав позивача, висновки органу контролю зроблені за наслідками такої перевірки не можуть вважатися достатніми підставами для внесення до дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, і як наслідок, для прийняття рішення про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого позивачеві.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наведених обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дії Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо складання акту від 23 серпня 2018 року № 28 порушив норми матеріального права, що відповідно до повноважень, наданих суду апеляційної інстанції статтею 317 КАС України, є підставою для скасування рішення у відповідній частині та прийняття в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні такої позовної вимоги; у решті рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року в справі № 260/1339/18 скасувати в частині задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо складання акту № 28 від 23 серпня 2018 року та ухвалити у цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

У решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року в справі № 260/1339/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 05 березня 2020 року.