Справа № 640/4907/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 березня 2020 року м. Київ № 640/4907/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи

товариства з обмеженою відповідальністю «Українська авіаційна компанія

«Велес»

до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини

Леонідівни

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Атлон»

про визнання неправомірною та скасування постанови про стягнення з боржника витрат

виконавчого провадження та визнання неправомірними дій, стягнення грошових

коштів

ВСТАНОВИВ :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариство з обмеженою від повідальністю «Українська авіаційна компанія «Велес» (надалі - позивач), адреса: 01010, місто Київ, вулиця Суворова, будинок 4/6 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук Катерини Леонідівни (надалі - відповідач), адреса: 01033, місто Київ, вулиця Тарасівська, будинок 2, офіс 21, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Атлон» (надалі - третя особа), адреса: 01042, місто Київ, вулиця П. Лумумби, будинок 4/6, корпус А, офіс 706, в якій позивач просить суд

- визнати неправомірною постанову від 20 серпня 2019 року приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л. по виконавчому провадженню ВП №59659042 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 75000,00 грн та скасувати її;

- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л. по виконавчому провадженню ВП №59659042 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 75000,00 грн;

- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л. на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Велес» грошові кошти в розмірі 75000,00 грн, що були незаконно стягнуті з товариства з обмеженою відповідальністю «Велес» по виконавчому провадженню ВП №59659042.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, у відповідності до приписів статті 287 Кодексу адміністративна судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Тобто, статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений спеціальний десятиденний строк для оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

В той же час, згідно з частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує, у тому числі, дії та, відповідно, постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Каращук К.Л. про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, винесену в рамках виконавчого провадження №59659042 від 20 вересня 2019 року.

У позовній заяві міститься клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду з вказаними позовними, в обґрунтування якого зазначено, що 11 жовтня 2019 року від працівників відділення банку ОТП директор товариства дізналась, що окрім заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Атлон» у розмірі 971714,88 грн та основної винагороди приватного виконавця у розмірі 97171,48 грн з поточного рахунку товариства з обмеженою відповідальністю «Українська авіаційна компанія «Велес» списано грошові кошти в сумі 76069,00 грн відповідно до платіжної вимоги приватного виконавця Каращук К.Л.

11 жовтня 2019 року на адресу приватного виконавця представником товариства направлено адвокатський запит з метою з`ясування підстав стягнення грошової суми у розмірі 76069,00 грн, відповідь на який станом на момент звернення до суду з позовом від приватного виконавця не надходила.

Тому, як вказано в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, 25 жовтня 2019 року позивач звернувся до товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Атлон» з відповідним запитом, у відповідь на який останнім також було надано копія оскаржуваної постанови приватного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 20 серпня 2019 року.

25 жовтня 2019 року позивач, не погоджуючись з вказаною постановою, звернувся до Господарського суду міста Києва зі скаргою на протиправні дії та рішення приватного виконавця, але ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 листопада 2019 року провадження у справі за вказаною вище скаргою позивача закрито та роз`яснено право на звернення до адміністративного суду.

29 листопада 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Українська авіаційна компанія «Велес» звернулось до адміністративного суду з відповідною позовною заявою про оскарження дій та постанови приватного виконавця, проте, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року у справі №640/23889/19 позовна заява товариства повернута останньому у зв`язку з ненаданням до матеріалів позовної заяви оригіналу довіреності від позивача на представника, який підписав позовну заяву.

Фактично копія вказаної ухвали суду, як зазначає представник позивача, отримана позивачем 26 лютого 2020 року.

Враховуючи вищевикладені обставини, представник позивача просив поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду з вказаною позовною заявою.

Розглянувши вказану заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з наступного.

Як вже було зазначено судом, статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений спеціальний десятиденний строк для оскарження до суду рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Суд зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або направлення адвокатом запитів до відповідних органів з метою виконання укладеного між позивачем та адвокатом договору про надання правової допомоги не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28 березня 2006 року у справі "Мельник проти України" зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.

Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З позовної заяви вбачається, що позивач 25 жовтня 2019 року отримав копію оскаржуваної постанови приватного виконавця від 20 серпня 2019 року, тобто про порушення своїх прав позивач дізнався 25 жовтня 2019 року.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску спеціального десятиденного строку для звернення до адміністративного суду з відповідною позовною заявою позивач посилається, у тому числі, й на те, що він звертався до Господарського суду міста Києва з відповідною позовною заявою про оскарження дій та рішення приватного виконавця, проте, у зв`язку з тим, що справа не підлягала розгляду в порядку господарського судочинства, провадження в ній було закрито та роз`яснено право на звернення до адміністративного суду.

В той же час, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року, яку позивач отримав 26 лютого 2020 року, позовну заяву повернуто останньому у зв`язку з відсутністю оригіналу довіреності на особу, яка підписала позовну заяву.

З цього приводу, суд зазначає, що строки звернення до адміністративного суду є аналогом інституту позовної давності, який належить до галузей матеріального приватного права. Під строком звернення до адміністративного суду з позовною заявою слід розуміти проміжок часу після виникнення спору у публічно - правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою про захист своїх прав, свобод чи інтересів, а дотримання такого строку звернення є однією з умов для реалізації права на звернення до суду. Після закінчення цього строку особа не втрачає права звернутися з адміністративним позовом, при цьому, законодавцем врегульовано питання щодо необхідності зазначення поважних підстав для поновлення такого строку.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року у справі №640/23889/19 не оскаржена позивачем та набрала законної сили, що, в свою чергу, дозволяє суду дійти висновку, що позивач погодився з висновками суду, зазначеними в ній.

В той же час, посилання позивача на те, що його уповноважена отримала копію вказаної ухвали лише 26 лютого 2020 року, суд вважає за необхідне зазначити, що у справі «Каракуця проти України» Європейський Суд з прав людини констатував відсутність порушеного права заявників на доступ до суду у зв`язку з необізнаністю про наявність судового рішення та зазначив, що заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, про що, зокрема, свідчить те, що вони протягом 1 року та 8 місяців не звертались за інформацією щодо стану розгляду їх апеляційної скарги.

Так, суд зауважує, що після винесення Окружним адміністративним судом міста Києва ухвали про повернення позовної заяви від 05 грудня 2019 року у справі №640/23889/19, позивач через свого представника або уповноважену ним особу не виявив належної зацікалевності про хід розгляду справи, про що, зокрема, свідчить те, що останній починаючи з 05 грудня 2019 року (дата винесення ухвали про повернення позовної заяви) та до 26 лютого 2020 року (дата отримання копії ухвали засобами поштового зв`язку), мав можливість звернутися до Окружного адміністративного суду міста Києва з письмовим запитом або в усному порядку та з`ясувати, які процесуальні дії вчинені судом у адміністративній справі № 640/23889/19.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь - які докази, що представник або уповноважена особа позивача зверталися до суду з відповідними запитами, як і докази оскарження ухвали суду про повернення позовної заяви.

При цьому, суд наголошує, що перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду. Проте, якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або її повернув, то перебіг строку звернення до суду не переривається.

Аналогічна правова позиція щодо переривання строків звернення до суду викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року №6-1763цс16 та у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року № 6-895цс15.

Наведене в сукупності свідчить про те, що звернення до суду з позовною заявою, яка не відповідає вимогам процесуального законодавства та, як наслідок її повернення позивачу, або звернення до суду з порушенням правил юрисдикції, не може бути розцінено як переривання перебігу встановлених строків для звернення до суду або поважністю причини пропуску такого строку.

Фактично пропуск строку звернення до суду відбувся у зв`язку з низкою помилок, допущених позивачем (представником позивача) щодо вибору підсудності, щодо неподання документів, передбачених законодавством при зверненні до суду тощо.

Аналізуючи вищевикладене, суд не вбачає поважних причин для поновлення строку звернення до адміністративного суду, з підстав, зазначених у позовній заяві, а тому позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку для звернення до адміністративного суду, в якій зазначити інші підстави, з яких вказаний строк було пропущено.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з доданих до позовної заяви документів, що підтверджують повноваження представника товариства неможливо зрозуміти, у якому статусі перебуває останній (або фізична особа за довіреністю, або представник - адвокат, який діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги).

У разі, якщо представник Ракоц І.В. діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги, останнього також необхідно надати належним чином оформлений ордер відповідно до вимог Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Національної асоціації адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41, зокрема, з вказівкою з ордері конкретного органу державної влади, до якого він надається, оскільки у копії ордеру, яка додана до позовної заяви, зазначені декілька органів державної влади, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Також, згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 75000,00 грн, проте, такий спосіб захисту свого права не передбачений чинним Кодексом адміністративного судочинства України, що, в свою чергу, свідчить про необхідність конкретизування пред`явлених позовних вимог позивачем.

У відповідності до частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Аналізуючи викладені вище обставини та надані докази у їх сукупності, враховуючи те, що підстави, з яких позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, визнані судом неповажними, суд дійшов висновку про необхідність надання позивачу додаткового десятиденного терміну для звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій зазначити підстави для його поновлення, на також для надання:

- належним чином оформленого ордеру відповідно до вимог Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Національної асоціації адвокатів України від 12 квітня 2019 року №41, у разі, якщо представник, який підписав позовну заяву, діє на підставі договору про надання професійної правничої допомоги;

- належним чином оформленої позовної заяви з конкретизацією позовних вимог, зазначених у пункті 4 її прохальної частини, та її копіями відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись статтями 122, 123, 160-162,частиною 1, 2 статті 169, статтями 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Українська авіаційна компанія «Велес» залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.

3. Попередити позивача про те, що у випадку неусунення недоліків позовної заяви позовна заява буде повернута йому відповідно до пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Клочкова