Справа № 826/10406/16
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.06.2016 № , № , № , № , рішення про застосування штрафних санкцій від 14.06.2016 № та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 14.06.2016 № Ф-.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.06.2016 № про визначення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 9407,29 грн., з них: 7525,83 грн. за основним платежем та 1881,46 грн. за штрафними санкціями; визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.06.2016 № в частині нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 3394,32 грн. (26291,85 грн. - 22897,53 грн.); визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.06.2016 № в частині визначення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в розмірі 11132,10 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить його скасувати та прийняти нове, яким визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.06.2016: № про визначення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 223154,39 грн., з них: 178523,51 грн. за основним платежем та 44630,88 грн. за штрафними санкціями; податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.06.2016 № про визначення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в розмірі 510,00 грн.; рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.06.2016 № в частині нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 штрафних санкцій в розмірі 22897,53 грн.; вимоги Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.06.2016 № Ф- про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 228975,25 грн.; податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві від 14.06.2016 № в частині визначення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в розмірі 336529,25 грн.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, на підставі наказу від 14.04.2016 № 190-П контролюючим органом проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2015.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 18.05.2016 №4459/26-51-13-06/ НОМЕР_1 (далі - Акт перевірки).

Згідно висновків Акта перевірки, перевіркою встановлено порушення Платником податків:

-пункту 176.1 статті 176, пункту 177.1, пункту 177.2, пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено оподатковуваний дохід в 2013 році - на суму 215839,00 грн., в 2014 році - на суму 439450,00 грн. та в 2015 році - на суму 501722,00 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в 2013 році - у сумі 30909,83 грн., в 2014 році - у сумі 68603,28 грн. та в 2015 році - у сумі 79010,40 грн.

-частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI, а саме: Платник повинен був сплатити єдиного соціального внеску за 2013 рік в сумі 74896,13 грн., за 2014 рік у сумі 86219,78 грн. та за 2015 рік - у сумі 89995,14 грн., але фактично сплачено за 2013 рік у сумі 7009,44 грн., за 2014 рік у сумі 7356,36 грн. та за 2015 рік у сумі 89995,14 грн., що призвело до несплати єдиного соціального внеску за 2013 рік в сумі 67886,69 грн., за 2014 рік в сумі 78863,42 грн. та за 2015 рік - в сумі 82225,14 грн.;

-підпунктів 2.2, 2.6 пункту 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 № 637, в результаті чого не забезпечено оприбуткування готівкових коштів у день їх надходження у повній сумі їх фактичних надходжень в книгах ОРО, зареєстрованих в Контролюючому органі, та суми готівки, що оприбутковувались, не відповідають сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах;

-пункту 44.1, пункту 44.3 статті 44 Податкового кодексу України, а саме: платник документи до перевірки надав у неповному обсязі.

На підставі Акта перевірки, Контролюючим органом прийнято:

-податкове повідомлення-рішення від 14.06.2016 № про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 223154,39 грн., з них: 178523,51 грн. за основним платежем та 44630,88 грн. за штрафними санкціями;

-податкове повідомлення-рішення від 14.06.2016 № про визначення грошового зобов`язання за платежем адміністративні штрафи та інші санкції в розмірі 510,00 грн.;

-податкове повідомлення-рішення від 14.06.2016 № про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 9407,29 грн., з них: 7525,83 грн. за основним платежем та 1881,46 грн. за штрафними санкціями;

-податкове повідомлення-рішення від 14.06.2016 № про визначення грошового зобов`язання за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів в розмірі 347661,35 грн.;

-вимогу від 14.06.2016 № Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 228975,25 грн.;

-рішення від 14.06.2016 № про застосування штрафних санкцій в розмірі 26291,85 грн.

Незгода позивача із вказаними рішеннями суб`єкта владних повноважень обумовила звернення його до суду із відповідним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується і колегія суддів.

Згідно із пунктом 177.2 статті 177 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об`єктом оподаткування фізичних осіб-підприємців є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Відповідно до пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат фізичних осіб-підприємців, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу ("Податок на прибуток підприємств").

Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та свідчать матеріали справи, відповідачем зроблено висновок про заниження позивачем оподатковуваного доходу в 2013 році - на суму 215839,00 грн., в 2014 році - на суму 439450,00 грн. та в 2015 році - на суму 501722,00 грн., що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в 2013 році - у сумі 30909,83 грн., в 2014 році - у сумі 68603,28 грн. та в 2015 році - у сумі 79010,40 грн. з огляду на відсутність документального підтвердження оплати товарів, витрати на придбання яких віднесені позивачем до складу валових витрат.

На підтвердження придбання у ТОВ "Євро Аква", ІП "Кока-Кола Беверіджиз Україна Лімітед", ТОВ "Торговий дім "Еталон", КСП ТОВ "Ростава", КСП ТОВ "Транслюкс", ТОВ "Савсервіс-Мова", ЛФ ПП "Украинский продукт", ТОВ "Рошен-Трейд", ТОВ "Баядера Логістик", ТОВ "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна", ТОВ "Кушнер", ТОВ "Українська дистрибуційна компанія", ТОВ "Дрінк Дістрібушн Сістем", ТОВ "НІАН", Філії "Торговий дім" ТОВ "Олександрія Бліг", КФ ТОВ "Кримська водочна компанія", ТОВ "Дистриб`юторська компанія "Дельта-Київ", ТОВ "Дітрейд", ТОВ "Сандора", ТОВ "Експансія", ТОВ "Ласка Столиця", ТОВ "Атлантіс", КФ ТОВ "Істерн Беверідж Трейдінг", КФ ТОВ "Наш Продукт Плюс", ТОВ "Петрус-Алко", ТОВ "Торговий Дім-"Фрегат", КФ ПП "Зевс", БФ ТОВ "Вітязь Алко Груп", ТОВ "Спринтер К", ТОВ "Сатурн Дистрибьюшн", ВКФ "Укрпромпостач-95" ЛТД, Філії "Приватні сади" ТОВ "Олександрія Бліг", ТОВ "Олга-Логістик", ТОВ "Данон Дніпро" товарів, факт оплати вартості яких підлягає встановленню у даній справі, позивачем надано суду за 2013 рік: товарно-транспортні накладні на загальну суму 82250,77 грн., в тому числі ПДВ 13708,46 грн.; податкові накладні на загальну суму 264454,07 грн., в тому числі ПДВ 44032,03 грн.; накладні/видаткові накладні на загальну суму 174542,64 грн., в тому числі ПДВ 29090,13 грн.; за 2014 рік: товарно-транспортні накладні на загальну суму 117993,82 грн., в тому числі ПДВ 19665,64 грн.; податкові накладні на загальну суму 505930,98 грн., в тому числі ПДВ 84321,42 грн.; накладні/видаткові накладні на загальну суму 391824,40 грн., в тому числі ПДВ 65303,66 грн.; за 2015 рік: товарно-транспортні накладні на загальну суму 122238,09 грн., в тому числі ПДВ 20373,01 грн.; податкові накладні на загальну суму 73517,72 грн., в тому числі ПДВ 12252,94 грн.; накладні/видаткові накладні на загальну суму 478954,31 грн., в тому числі ПДВ 79862,82 грн.

При цьому, судом першої інстанції встановлено часткову сплату (на суму 31409,90 грн., в тому числі ПДВ 5234,90 грн.) позивачем вартості поставлених в перевіряємому періоді товарів, що підтверджується фіскальними чеками, які містяться в матеріалах справи.

Проте, оскільки сума витрат позивача, понесених у зв`язку з придбанням товарів та врахованих контролюючим органом під час перевірки (62754,00 грн., в тому числі: 4230,00 грн. за 2013 рік, 34224,00 грн. за 2014 рік, 24300,00 грн. за 2015 рік) є більшою за суму документально підтверджених витрат (загальна сума коштів згідно фіскальних чеків за вирахуванням податку на додану вартість), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідні витрати не підлягають повторному врахуванню при обчисленні оподатковуваного доходу.

За наведених обставин, висновок Контролюючого органу про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб в 2013 році - у сумі 30909,83 грн., в 2014 році - у сумі 68603,28 грн. та в 2015 році - у сумі 79010,40 грн. з огляду на відсутність документального підтвердження оплати товарів, витрати на придбання яких віднесені позивачем до складу валових витрат, здійснено у межах норм діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства та фактичних обставин справи, у зв`язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення від 14.06.2016 № є правомірним.

Стаття 44 ПК України визначає, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, у відповідності до приписів пункту 121.1 статті 121 ПК України, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Отже, відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 510,00 грн., а податкове повідомлення-рішення від 14.06.2016 № не підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із пунктом шостим частини першої статті 1 Закону № 2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена територіальними органами Пенсійного фонду України у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту третього частини 11 статті 25 даного Закону за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Враховуючи те, що висновок Контролюючого органу про заниження позивачем в перевіряємому періоді податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб здійснено у межах норм діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства та фактичних обставин справи, є вірним твердження суду першої інстанції про правомірність висновку відповідача щодо заниження платником єдиного соціального внеску за 2013 рік в сумі 67886,69 грн., за 2014 рік в сумі 78863,42 грн. та за 2015 рік - в сумі 82225,14 грн., що, в свою чергу, свідчить про наявність підстав та правомірність прийняття вимоги від 14.06.2016 № Ф- про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 228975,25 грн.

Разом з тим як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням від 14.06.2016 № застосовано до позивача штрафні санкції в розмірі 26291,85 грн., тобто більшому, ніж законодавчо встановлений.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення від 14.06.2016 № підлягає скасуванню в частині нарахування позивачу штрафних санкцій в розмірі 3394,32 грн. (26291,85 грн. - 22897,53 грн.).

Крім того, згідно із податковим повідомленням-рішенням від 14.06.2016 № позивачу визначено грошового зобов`язання в розмірі 9407,29 грн., з них: 7525,83 грн. за основним платежем та 1881,46 грн. за штрафними санкціями.

Разом з тим, в якості платежу в спірному рішенні вказаний податок на доходи фізичних осіб, водночас код бюджетної класифікації вказаний не податку на доходи фізичних осіб (11010500), а військового збору (11011000).

Враховуючи те, що Акт перевірки не містить висновків в частині заниження позивачем в перевіряємому періоді податкового зобов`язання з військового збору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у відповідача відсутні підстави для нарахування позивачу грошового зобов`язання в розмірі в розмірі 9407,29 грн., з них: 7525,83 грн. за основним платежем та 1881,46 грн. за штрафними санкціями, що в свою чергу свідчить про протиправність податкового повідомлення-рішення від 14.06.2016 № , у зв`язку із чим останнє підлягає скасуванню.

Водночас, відповідно до пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 за № 40/10320 (скорочено - Положення) уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Судом першої інстанції досліджено відомості фіскальних звітних чеків та книг обліку розрахункових операцій, оригінали яких долучені позивачем до матеріалів справи, та встановлено наступні ряд розбіжностей.

Окрім того, судом виявлено, що облік коштів в сумі 1560,37 грн. та 1851,76 грн. на підставі Z-звітів від 22.02.2015 № 735 та від 23.02.2015 № 736 здійснений 22.02.2015 та 23.02.2015 відповідно в книзі ОРО № Р/4, яка була зареєстрована в Контролюючому органі лише 24.02.2015, чим підтверджується факт неоприбуткування зазначених коштів.

Натомість, кошти згідно Z-звіту від 25.08.2014 № 155 на суму 439,10 грн. були оприбутковані позивачем 25.08.2014 у книзі ОРО, зареєстрованій 13.02.2014 за №Р/1, чим спростовуються висновки Контролюючого органу щодо незабезпечення оприбуткування готівкових коштів у день їх надходження.

Крім того, доказів оформлення позивачем Z-звіту від 23.08.2015 № 916 не встановлено, що свідчить про необґрунтованість висновків Контролюючого органу що неоприбуткування/несвоєчасного оприбуткування коштів в сумі 1787,32 грн.

Враховуючи викладене та те, що відповідачем згідно із абзацом 3 частини першої статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" від 12.06.1995 № 436/95 за неоприбуткування/несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів застосовано фінансові санкції у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, тобто, 69532,27 грн. колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення від 14.06.2016 № та наявність підстав для його скасування в частині 11132,10 грн. ((439,10 + 1787,32 грн.) х 5). В іншій частині (нарахування штрафних санкцій в розмірі 336529,25 грн.) податкове повідомлення-рішення від 14.06.2016 № є правомірним.

Твердження позивача викладені в апеляційній скарзі про неврахування судом першої інстанції виправлення записів у наданих книгах обліку розрахункових операцій, колегія суддів відхиляє як безпідставні.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційних скаргах доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: