Справа № 820/1287/17
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

03 березня 2020 р. Справа № 820/1287/17

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року по справі №820/1287/17 за позовом ОСОБА_1 до Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, генерал-армії Муженка Віктора Миколайовича, Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа - Міністерство оборони України про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року по справі №820/1287/17, в якій просить суд:

- скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року по справі №820/1287/17;

- визнати неправомірними дії Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача ЗСУ, генерала армії Муженко Віктора Миколайовича при здійсненні контролю за розробкою Переліку змін до штату військово юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 31.08.2016 року, та зобов`язати скасувати Перелік змін до штату ВЮФ НЮУ від 31.08.2016 року, який розроблений Генеральним штабом ЗСУ на підставі Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 11.08.2016 року № Д-322/1/15 дск, як невідповідний діючому законодавству;

- визнати неправомірними дії Генерального штабу ЗСУ при розробці переліку змін до штату ВЮФ НЮУ № 17/229-51 від 31.08.2016 року і табеля до штату ВЮФ НЮУ та зобов`язати скасувати Перелік змін до штату військово юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (ВЮФ НЮУ) від 31.08.2016 року, розроблений Генеральним штабом ЗСУ на підставі Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 11.08.2016 року № Д-322/1/15 дск, як невідповідний діючому законодавству;

- ухвалити нове судове рішення, яким повністю задовольнити вимоги позивача у зв`язку з переглядом справи за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначив, що нововиявленою обставиною є те, що позивачу стало відомо про прийняття Верховним Судом України постанови від 18.12.2019 по справі №910/13825/18, яка містить докази та обставини, котрі у нього та у суду були відсутні на остаточному судовому слуханні, а також стало очевидним, що ці докази є вирішальними, тому що виявляють низку істотних обставин, які могли суттєво вплинути на вирішення справи, але були невідомі як позивачу так і судам, які розглядали справу №820/1287/17.

Так, Верховним Судом України постанови від 18.12.2019 у справі №910/13825/18 встановлено, що до 01 серпня 2016 року, під час видання наказів про зарахування курсантів та студентів на ВЮФ НЮУ, відповідачі та Університет (НЮУ) з 21.06.2016 року знали обсяги державного замовлення. Цивільний Університет мав намір та був зобов`язаний укласти Контракт з Міноборони на підготовку військових фахівців за державним замовленням. Після відповідних узгоджень Контракт був заключений 23.12.2016. Відповідачі також достовірно знали ще у липні 2016 року обсяги держзамовлення відповідно до Постанови КМУ від 06.07.2016 року №408 та необхідність укладення контракту Міноборони з цивільнім університетом.

Позивача 01.12.2016 року було звільнено з військової служби та 08.12.2016 року було відправлено у відпустку з обов`язком, після відпустки з`явитися до військкомату для постановки на військовий облік, як офіцера запасу. Саме тому, про укладення Контракту 23.12.2016 Університетом з Міноборони позивачу не було відомо та не було відомо суддям під час розгляду справ за позовом ОСОБА_1 у 2016 -2019 роках. Ці нові докази чітко визначають, що не було потреби у відповідачів у збільшенні штатної чисельності НПП у військовому штаті ВЮФ НЮУ Директивами Д 15,Д 17 та Переліком змін до штату ВЮФ НЮУ від 31.08.2016, що обумовило проведення конкурсу на заміщення вакантних зайвих посад, що відбувся 03.11.2017 року та обумовили порушення законодавства України під час організації, проведення та реалізації підсумків цих Директив та цього конкурсу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.01.2020 року за вказаною заявою відкрито провадження та призначено розгляд справи про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в порядку спрощеного провадження на 18.02.2020 р. о 14:00 год.

В судовому засіданні було оголошено перерву до 03.03.2020 р. о 14:00 год. за клопотанням заявника для ознайомлення з матеріалами справи та можливості подати відповідь на відзив.

У судовому засіданні заявник заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами підтримав, просив скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року по справі №820/1287/17 та задовольнити вимоги адміністративного позову.

Відповідач, начальник Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, генерал-армії Муженко Віктор Миколайович, в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду заяви був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Представник другого відповідача, Генерального штабу Збройних Сил України, в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду заяви був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Згідно наданого до суду відзиву на заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду вказав, що з матеріалів справи № 820/1287/17 вбачається, що адміністративний позов ОСОБА_1 був пред`явлений до Генерального штабу Збройних Сил України, а спірні правовідносини стосовно підстав та предмету адміністративного позову ОСОБА_1 по справі № 820/1287/17 виникли та пов`язані з прийняттям на публічну службу, одним із видів якої є військова служба, а не з фактами, встановленими постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 18 грудня 2019 року по справі № 910/13825/18, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві від 20 січня 2020 року про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по справі № 820/1287/17, а відтак зазначені ним обставини не можуть вважатися нововиявленими, що є підставою для відмови в задоволенні цієї заяви ОСОБА_2 та залишення ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2017 року по справі № 820/1287/17 в силі.

Представник третьої особи, Міністерства оборони України в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду заяви був повідомлений належним чином, згідно наданих до суду пояснень заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з тих підстав, що заявник не навів належних та допустимих доказів наявності новововиявлених обставин, як передумови скасування рішення суду. Таким чином, доводи заяви позивача та визначені заявником, як обставини, що визначаються ним як нововиявленими істотними обставинами, зводяться фактично до незгоди з правовими висновками суду, які були підтримані судами апеляційної та касаційної інстанцій, стосовно правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.368 Кодексу адміністративного судочинства України, справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З огляду на приписи ч.2 ст.368 КАС України, суд приходить до висновку, що неявка в судове засідання представника третьої особи не перешкоджає судовому розгляду справи.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 р. по справі №820/1287/17 позовну заяву ОСОБА_1 до Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, генерала армії Муженка Віктора Миколайовича, Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа - Міністерство оборони України, про визнання неправомірними дій - залишено без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 р. по справі №820/1287/17 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 07.03.2018 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 р. по справі №820/1287/17 залишено без змін.

Вирішуючи заяву по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 2 ст. 361 КАС України визначені підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді адміністративної справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

Тобто, нововиявлені обставини за своєю юридичною сутністю є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу рішення. Іншими словами, якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття судового рішення.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є встановлення нових істотних юридичних фактів, що існували на час розгляду справи, у якій ухвалено судове рішення, яке переглядається, але не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, а не факт/дата ухвалення нового судового рішення.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового рішення, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Судовим розглядом встановлено, що позивач вважає нововиявленою обставиною те, що постановою Верховного Суду України від 18.12.2019 у справі №910/13825/18 встановлено, що до 01 серпня 2016 року, під час видання наказів про зарахування курсантів та студентів на ВЮФ НЮУ, відповідачі та Університет (НЮУ) з 21.06.2016 року знали обсяги державного замовлення, та досліджені у вказаній постанові докази визначають, що не було потреби у відповідачів у збільшенні штатної чисельності НПП у військовому штаті ВЮФ НЮУ Директивами Д 15,Д 17 та Переліком змін до штату ВЮФ НЮУ від 31.08.2016, що обумовило проведення конкурсу на заміщення вакантних зайвих посад, що відбувся 03.11.2017 року та обумовили порушення законодавства України під час організації, проведення та реалізації підсумків цих Директив та цього конкурсу.

В судовому засіданні заявник не зміг пояснити яким саме чином постанова Верховного Суду України від 18.12.2019 у справі №910/13825/18 стосується справи №820/1287/17 та свідчить про наявність нововиявлених обставин у даній справі, які свідчать про дотримання позивачем строку звернення до суду.

Із дослідженої судом ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 р. по справі №820/1287/17 вбачається, що ухвалюючи судове рішення, суд виходив з того, що про проведення організаційних заходів щодо внесення змін до штату ВЮФ НЮУ імені Ярослава Мудрого в строк до 31.10.2016 року згідно наказу від 31.08.2016 № 44 Про внесення змін до штату військово-юридичного факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, про існування оскаржуваного Переліку змін до штату ВЮФ НЮУ № 17/229-51 від 31.08.2016 року і табеля до штату ВЮФ НЮУ а відтак, і про скорочення своєї посади ОСОБА_1 був обізнаний ще 31 серпня 2016 року, тоді як до Харківського окружного адміністративного суду звернувся більше ніж через шість місяців - 23 березня 2017 року, що свідчить про пропуск позивачем встановленого законодавством як спеціального місячного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом так і загального - шість місяців, передбаченого статтею 99 КАС України.

Отже, доводи заяви позивача та обставини щодо прийняття Верховним Судом постанови від 18.12.2019 по справі №910/13825/18, що визначаються ним, як нововиявлені істотні обставини, фактично зводяться до незгоди з правовими висновками суду, викладеними в ухвалі від 05.09.2017 р. по справі №820/1287/17, з якими в подальшому погодилися суд апеляційної та касаційної інстанції.

При цьому, суд зазначає, що посилання позивача на постанову Верховного Суду України від 18.12.2019 у справі №910/13825/18 жодним чином не спростовує та не стосується спірного питання щодо пропуску або не пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду.

Також суд зазначає, що згідно з практикою Європейського Суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст.6 § 1 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі ст. 6 Конвенції.

Правова певність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Правєдная проти Росії", №. 69529/01; у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99, п.52; у справі "Брумареску проти Румунії", № 28342/95, п. 61).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вказані заявником обставини, не змінюють правового регулювання спірних правовідносин та не доводять факту допущення судом помилки при розв`язанні спору, а тому, підстави для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року по справі №820/1287/17 відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 06 березня 2018 року в справі № 2а-23903/09/1270.

Тому, суд додатково зазначає, що в контексті п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судового рішення можуть слугувати лише ті фактичні обставини, які мали істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі усім особам, які брали участь у справі та суду. Ініціювання перегляду судового рішення лише з метою нового слухання і вирішення справи суперечить принципу правової визначеності, який є складовою верховенства права.

Згідно з п. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

З огляду на викладене суд зазначає, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є нововиявленими в розумінні положень ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, підстави для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року по справі №820/1287/17 відсутні.

Частиною 1 ст. 369 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року по справі №820/1287/17 необхідно відмовити повністю.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 361 - 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року по справі №820/1287/17 за позовом ОСОБА_1 до Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, генерал-армії Муженка Віктора Миколайовича, Генерального штабу Збройних Сил України, третя особа - Міністерство оборони України про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2017 року по справі №820/1287/17 - залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складено 06 березня 2020 року.

Суддя Д.А. Волошин