Справа № 820/1632/17
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2020 року, м. Київ

справа №820/1632/17, адміністративне провадження №К/9901/44851/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючий - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017р. (судді - Григоров А.М., Подобайло З.Г., Тацій Л.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", треті особи: Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський", Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення оформлене Наказом тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 №42/2, яким затверджені результати перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними викладені в Акті №2 Комісії по перевірці правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) на поточні рахунки за № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкриті в ПАТ "Банк Михайлівський" (ідентифікаційний №38619024);

зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (далі - Уповноважена особа Фонду) включити дані про його поточні рахунки за № НОМЕР_2 (на суму 150 000 грн.) та НОМЕР_3 (на суму 2 294,24 грн.) до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є вкладником в розумінні Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідач протиправно не включив його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує його право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2017р. відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017р. апеляційну скаргу задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено.

З рішенням суду апеляційної інстанції не погодився відповідач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що рішення Уповноваженої особи про визнання переказу коштів (транзакцій), в т.ч. і на користь позивача, є правомірним та таким, яке винесено з дотриманням вимог законодавства.

Крім того, Уповноважена особа Фонду вказує на те, що суд порушим вимоги Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та неправомірно прирівняв до вкладу кошти, які залучені від позивача як позика до небанківської фінансової установи (ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр»), де банк (ПАТ «Банк Михайлівський») не виступив повіреним за відповідними договорами.

Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26.04.2016р. між позивачем та ПАТ "Банк Михайлівський" був укладений Договір №980-006-000004360 банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу «депозиту», відповідно до умов якого на ім`я позивача було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 . (а.с. 14)

26.04.2016р. між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" укладений договір №980-006-000228613 «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), відповідно до якого позивач передає у власність ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" кошти в розмірі 50 000 грн. на строк не більше 181 дня по 24.10.2016р., розмір процентів за користування коштам 33,54 % річних. (а.с. 15)

26.04.2016р. позивачем було перераховано зі свого рахунку на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" кошти в розмірі 50 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №6387769. (а.с.16)

Крім того, 26.04.2016р. між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" укладений договір №980-006-000228624 «Суперкапітал» (Новий) (з виплатою процентів щомісячно), відповідно до якого позивач передає у власність ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" кошти в розмірі 5 000 грн. на строк не більше 384 днів по 15.05.2017р., розмір процентів за користування коштам 33,54 % річних. (а.с. 17)

26.04.2016р. позивачем було перераховано зі свого рахунку на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" кошти в розмірі 5 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №6387907. (а.с.18)

28.04.2016 між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" укладено договір про внесення змін до договору №980-006-000228613, за яким за домовленістю сторін збільшено суму коштів, що передається у власність на суму 95 000 грн, у зв`язку з чим загальна сума коштів, що передається позивачем у власність товариства складає 145 000 грн. (а.с. 19)

Платіжним дорученням №7033622 від 28.04.2016р. підтверджено внесення грошових коштів у розмірі 95 000 грн за договором № 980-006-000228613 від 26.04.2016. (а.с. 20)

Позивач зазначає, що ним було передано у позику ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» кошти, що у загальній сумі складають 150 000 грн.

29.04.2016р. позивач підписав з ПАТ «Банк Михайлівський» заяву (оферту) №200519308 за якою йому був відкритий картковий рахунок № НОМЕР_3 . (а.с. 21)

11.05.2016р. між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» були підписані договори про внесення змін №1 до договору №980-006-000228613 та до договору №980-006-000228624 від 26.04.2016 року, згідно яких встановлено, що «Сторона-2 сплачує Стороні-1 проценти у безготівковій формі» та змінено рахунок сплати відсотків за договорами,- на картковий рахунок № НОМЕР_3 відкритий на підставі заяви (оферти) №200519308 від 29.04.2016 року у ПАТ «Банк Михайлівський». (а.с. 22-23)

На підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016р. №14/БТ "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016р. №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку" та рішення від 13.06.2016р. №991 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський".

Згідно з даними рішеннями розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком з 23.05.2016р. по 22.07.2016р. включно.

Наказом Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.06.2016р. № 42/2 затверджено результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, викладені в Акті № 2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016р. платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12 160 фізичних осіб в сумі 1 298 015 973, 74 грн, у відповідності до положень пунктів 7-9 частини 3статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". (а.с. 63)

Згідно із витягом з Додатку 2 до Акта № 2 від 13.06.2017р. Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, до переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016р. здійснено перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", включено позивача. (а.с. 62)

Рішенням Правління Національного банку України №124-рш від 12.07.2016р. оголошено про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський".

На підставі рішення НБУ №124-рш виконавчою дирекцією Фонду гарантування винесено Рішення №1213 від 12.07.2016р., згідно з яким з 13.07.2016р. розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський".

На офіційному сайті Фонду опубліковано оголошення про те, що з 18.07.2016 року Фонд розпочинає виплати кошти вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський».

Листом №ЗГ1/9512 від 26.01.2017р. відповідач повідомив позивача, що переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016р. в сумі 145 000 грн з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000228613 від 26.04.2016» та в сумі 5 000 грн з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000228624 від 26.04.2016» на рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 є нікчемним на підставі п.1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (а.с. 25)

Листом №ЗГ1/9511 від 26.01.2017р. відповідач повідомив позивача, що переказ коштів (транзакція) здійснений ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016р. в сумі 2 213,09 грн з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-006-000228613 від 26.04.2016» та в сумі 81,15 грн з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-006-000228624 від 26.04.2016» на рахунок № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 є нікчемним на підставі п.1, 2, 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». (а.с. 24)

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення його до переліку вкладників, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що договори позики № 980-006-000228613 від 26.04.2016 р., № 980-006-000228624 від 26.04.2016 р. є двосторонніми (без участі банку як повіреного) з ТОВ "Інвестиційно-Розрахунковий центр" на суми 145 000 грн. та 5 000 грy, які по своїй природі не є вкладом в його розумінні, передбаченому Законом України "Про банк та банківську діяльність" та не прирівняні до вкладу відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг".

Суд дійшов висновку, що гарантії Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не поширюється на ситуацію з позивачем, а кошти в сумі 147 213,09 грн. та 5 081,15 грн., які зараховані 19.05.2016 року на рахунок позивача на підставі нікчемного правочину, не підлягають виплаті у зв`язку з тим, що платіжна операція з повернення фінансовою компанією коштів позивачу не має жодного відношення до банківського вкладу.

Крім того, суд дійшов висновку, що Уповноваженою особою Фонду правомірно винесено оскаржувані рішення, визнано договір нікчемним, не включено позивача до переліку вкладників, і як наслідок Фондом не включено позивача до загального реєстру вкладників і не відшкодовано кошти за рахунок Фонду, а отже позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Скасовуючи в рішення суду першої інстанції та приймаючи нове рішення про задоволення позову суд апеляційної інстанції виходив з того, позивач є вкладником на підставі статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і на нього поширюються гарантії неплатоспроможного банку.

Суд дійшов висновку, що постанова Правління Національного банку України від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" із внесеними постановою від 27.04.2016 №295/БТ змінами стосується встановлених вимог та обмежень щодо діяльності самого банку, а не його клієнтів.

Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів наявності підстав, які наведені у статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме те що банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, а тому відсутні підстави для визнання нікчемним правочину у випадку, який розглядається.

Судом зазначено, що відсутнє існування відповідного судового рішення про визнання недійсним переказів коштів здійснених ТОВ "Інвестиційно - розрахунковий центр" на поточні рахунки № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про те, що зазначений правочин є таким, що порушує публічний порядок чи спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна держави; що внаслідок укладання договору банківського вкладу (депозиту) банк взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим, або умови договору передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

З такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів погоджується частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.

Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.

Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частина 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" від 16.07.2015 №629-VIII (далі - Закон №629-VIII), який набрав чинності 12.08.2015р. частину третю статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" доповнено пунктом 9 згідно із яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Такі зміни були внесені до Закону №4452-VI, набули чинності і діяли станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин.

Таким чином, вчинення (укладення) банком, віднесеним до проблемних, правочинів (у тому числі договорів) з порушенням норм законодавства, зокрема Закону України "Про банки і банківську діяльність", Закону України "Про Національний банк України", може бути підставою для невключення до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку із віднесенням таких правочинів (в тому числі договорів) до числа нікчемних відповідно до пункту 9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.

Водночас, з метою забезпечення захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банків, вирішення питання щодо відшкодування їм коштів, а також для запобігання таким зловживанням у майбутньому прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших фінансових послуг" від 15.11.2016 №1736-VІІІ (далі - Закон №1736-VІІІ), яким, крім іншого, внесені зміни до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, з метою поширення гарантій Закону №4452-VI на законодавчому рівні до вкладу були прирівняні кошти фізичних осіб за чітко визначеними ознаками, які при цьому не відповідали поняттю вкладу згідно з чинними законодавством.

У справі, яка розглядається судами встановлено, що правочин по передачі позивачем ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів (позики) та операції по перерахуванню коштів позичальнику та повернення коштів з рахунку вказаного товариства на рахунок позивача були вчинені після віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних.

При цьому, кошти позивача відповідають критеріям, визначеним Законом №1736-VІІІ, а тому в силу закону вони прирівнюються до вкладу, а позивач - до вкладника.

Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 21.12.2019р. у справі №823/1674/18 і такі висновки враховуються судом під час вирішення даної справи.

Крім наведених вище обставин, у постанові Верховного Суду від 21.12.2019 року у справі №823/1674/18, з посиланням на рішення у справі №826/20089/16, встановлено участь ПАТ "Банк Михайлівський" у правовідносинах ТОВ "Інформаційно-розрахунковий центр" щодо залучення коштів в якості повіреного.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню, з врахуванням мотивів, викладених у даній постанові.

В той же час, у постанові від 04.07.2018р. №819/353/16 Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення (наказу) в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, нікчемним.

Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа наказу Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним.

Відповідно до пункту 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, третьої та четвертої статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанції в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про визнання правочину нікчемним підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині, а в решті - залишенню без змін.

Керуючись статтями 349, 350, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017р. в частині вирішення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення оформленого Наказом тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 №42/2, яким затверджені результати перевірки правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними викладені в Акті №2 Комісії по перевірці правочинів (в тому числі договорів), що є нікчемними, за якими встановлено нікчемність правочинів (транзакцій) з виконання 19.05.2016 року платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на користь ОСОБА_1 на поточні рахунки за № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , відкриті в Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" - скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити.

В решті, постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.10.2017р. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук