Справа № 755/2913/20
Суддя: Чех Н. А.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/2913/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Горбенко Ілони Петрівни про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та закриття справи,

установила:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Горбенко Ілони Петрівни про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та закриття справи.

З матеріалів справи встановлено, що позивач просить скасувати протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 521854 від 15.02.2020 року за ст. 173 КУпАП та закрити справу.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України визначений перелік публічно-правових спорів на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Так, пунктом 1 вказаної норми передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ст. 2 КАС України).

Отже, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими.

Таким чином, обов`язковою умовою для визнання дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними є наявність факту порушення вказаними діями/бездіяльністю прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Відповідно до п. 8 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Аналогічна правова норма закріплена і Положенням про Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП у м. Києві, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 07.11.2015 року № 1/2.

При цьому, приписами вказаного Положення передбачено, що управління є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції, юрисдикція якого поширюється на територію м. Києва незалежно від адміністративно-територіального поділу.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом п. 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції), у тому числі за ст. 173 КУпАП.

Таким чином, на посадових осіб Національної поліції покладено обов`язок збирання доказів у справі про вчинення ДТП, у тому числі складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Таким чином, у передбачених законом випадках, зокрема, по факту дорожньо-транспортної пригоди та встановлення порушення водієм правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена КУпАП, дії щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення є обов`язком посадових осіб Національної поліції, а зафіксовані у цьому протоколі обставини адміністративного правопорушення оцінюються уповноваженим на те органом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами та обставинами справи.

Отже, з наведеного слідує, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено право особи, права та свободи якої було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушених прав та бути адекватним наявним обставинам.

Водночас, розгляд питання правомірності складання протоколу про адміністративне правопорушення в окремому позовному провадженні без аналізу матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та рішення суб`єкта владних повноважень, винесеного за результатами їх розгляду, у сукупності з іншими доказами, не дозволить ефективно захистити та відновити порушене право позивача, що не відповідає завданням адміністративного судочинства та у подальшому може призвести до виникнення нових судових спорів.

За наведених обставин, приходжу до висновку, що дії посадової особи Департаменту патрульної поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення окремо від постанови про притягнення до адміністративної відповідальності оскарженню не підлягають.

При цьому сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 березня 2019 року по справі № 712/7385/17, а також у постановах Верховного Суду у складі різних колегій Касаційного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року у справі № 640/6550/15-а, від 04 березня 2019 року у справі 199/7360/17 та інших.

Пунктом 1 чачтини 1 статті 170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Горбенко Ілони Петрівни про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та закриття справи, належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 161, 170, 241, 248, 294, 295 КАС України, -

ухвалила:

У відкритті провадження у справі за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Горбенко Ілони Петрівни про скасування протоколу про адміністративне правопорушення та закриття справи - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: