Справа № 214/7916/19
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/7916/19
2-а/214/49/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції Дніпропетровської області Омелісюка Антона Леонідовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до інспектора лейтенанта поліції полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції Дніпропетровської області Омелісюка А.Л.(далі за текстом «інспектор»), в якому просить: скасувати постанову, від 29.08.2019 року ОСОБА_2 , про накладення на нього, позтивача, адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень за ч.2 ст.122 КпАП України; закрити провадження по справі відносно мене на підставі п..1 ч.1 ст.247 КпАП України за відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування позову наводить наступне. 29 вересня 2019 року відносно нього, позивача, інспектором було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у вигляді штрафу на суму 425 гривень. В постанові вказано, що він 29.09.2019 року у 18 год. 51 хвилин, керуючи автомобілем ВАЗ 21144 державний номер НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «ВАЗ») на перехресті з вулиць Марійська та Волгоградська здійснив рух на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (е) ПДР. З рішенням інспектора та постановою не згоден, з наступних підстав. Рухаючись через перехрестя з вул. Волгоградська, він виїхав на перехрестя на сигнал світлофора, що дозволяє рух (зелений), та, згідно п. 16.8 ПДР («Водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп- лінія) або дорожній знак 5.62 Знак 5.62 "Місце зупинки" він повинен керуватися сигналами кожного світлофора») виїхав з перехрестя у назначеному напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Автомобіль інспекторів патрульної поліції був на чималій відстані позаду його автомобіля, коли останній здійснював перетин перехрестя, прохання про зупинку було висловлено через гучномовець через декілька сотен метрів після проїзд перехрестя. На вулиці було темно, що ускладнювало інспектору оцінку обставин у момент перетину перехрестя автомобілем «ВАЗ». Справа була розглянута на місці зупинки без повного, об`єктивного і всебічного з`ясування всіх обставин справи. Постанова була винесена на місці зупинки автомобіля. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як передбачено ст. 245 КпАП України, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як наслідок, ст. 252 КпАП України встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Інспектор патрульної поліції, який з підстав передбачених п.3 ч.2 ст. 222 КпАП України діє від імені органу внутрішніх справ, складаючи постанову по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення його, позивача, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КпАП України порушив вимоги ст.245, ст. 252, ст. 276, ст. 279, ст. 280 КУпАП, основний принцип - принцип суворого дотримання законності, своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом, що призвело до однобічного, неповного та необ`єктивного дослідження та з`ясування всіх обставин справи.

У судове засідання 3 березня 2020 року позивач не прибув. При цьому подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності. Також подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що з доводами відповідача не погоджується з наступних підстав. Вказує, що відповідач затверджує, що ним, позивачем, було порушено п. 8.7.3 (є) ПДР. Стверджує, що його, позивача, автомобіль рухався з дотриманням правил дорожньго руху, та здійснив зупинку на перехресті вул. Марійська та вул. Волгоградська на червоний сигнал світлофора та очікував зелений сигнал, що дозволяє рух. Після чого здійснив рух через перехрестя на зелений сигнал світлофору. Перед світлофором на перетині вулиць Марійська та Волгоградська, з боку вулиці Марійська, по якій він рухався відсутня розмітка 1.12 (стоп-лінія) та встановлен знак 5.62. Але знак встановлено відвернуто від водіів у правий бік, що не дає можливості добре його бачити, навіть у світлу пору доби. 29.09.2019 о 18:51 на вулиці було вже темно, на автомобілі були ввімкнені, дотримуючись п.19.2, фари ближнього світла, яке світить вперед і вниз, а дорожнє покриття було мокрим після опадів, що значно зменшувало ефективність світла фар. Ці фактории у сумі з ввімкненим світлом фар зустрічних транспортних засобів унеможливлювали видимість знаку. Тому зупинив свій автомобіль за декілька метрів до світлофора дотримуючись п. 8.10 ПДР України, та очікував коли буде ввімкнено зелений сигнал. Можливо, його автомобіль ледве-ледве почав рух на червоний з жовтим сигналом світлофору, але виїхав за світлофор встановлений з правого боку перед ним на зелений сигнал, дотримуючись п. 8.7.3 (є) ПДР. Зазначає, що інспектор, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, не звернув уваги на вказані обставини.

Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. При цьому подав відзив на позов, згідно якого вважає, що у задоволенні позову належить відмовити. Також зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до п. 8.7.3 (є) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 р., поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу. Відповідно до п. 8.10 ПДР України у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. При цьому слід зазначити, що знання Правил дорожнього руху є обов`язковим для кожного учасника дорожнього руху. Будь-яке відхилення від положень Правил можуть призвести до дорожньо-транспортних подій, наслідком яких може стати нанесення збитків майну або шкоди здоров`ю. Відповідно до п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Будь-який учасник дорожнього руху повинен знати і виконувати Правила дорожнього руху. Незнання Правил дорожнього руху не звільняє від відповідальності за їх порушення. Відповідно до п. 1.9. Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Ним, відповідачем, під час патрулювання 29.09.2019 року близько 18 годині 51 хв.було помічено, що у м. Кривому Розі водій, ОСОБА_1 , на регульованому перехресті вул. Марійська та вул. Волгоградська здійснив рух автомобіля «ВАЗ» на заборонений сигнал світлофора червоного в поєднанні з жовтим, чим порушив вимоги п. 8.7.3 (є) ПДР України. Згідно зі ст. 251 КУпАП, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Після того, як було помічено ознаки адміністративного правопорушення даний транспортний засіб зупинено, він, відповідач, підійшов до позивача, представився згідно з п. 3 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 вказаного Закону, повідомив про причину зупинки, а саме те, що водій порушив вимоги пунктів 8.7.3 (є) ПДР України. Після чого попросив пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ознайомив позивача з відеозаписом факту правопорушення, а саме з відеозаписом на якому чітко вбачається як автомобіль, керований позивачем здійснив рух на забороняючий поєднаний червоний і жовтий сигнал світлофору. Після повідомив, що зараз буде проведено розгляд справи. Він, відповідач, зачитав позивачу його права зазначені у ч.1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Також, позивачу було запропоновано надати пояснення щодо вчинюваного правопорушення, але останній надавати пояснення не забажав. Взявши до уваги відео доказ факту правопорушення, ним, відповідачем, було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофора - поєднаний червоний і жовтого сигнал, який забороняє рух, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказує, що за результатами розгляду адміністративної справи та з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395 та КУпАП.

Не погоджується з доводами позивача, що останній виїхав на зелений сигнал світлофору. Ці доводи спростовані наданим до суду відео файлом на якому зафіксовано, що по-перше позивач порушив вимоги знаку 5.62, по-друге на цьому ж відео файлі зафіксовано, що автомобіль позивача здійснив рух на поєднання червоного і жовтого сигналу світлофору, який забороняє рух. Звертає увагу, що після зеленого сигналу світлофора вмикається зелений миготливий, після жовтий самостійний, після жовтого червоний, а після червоного вмикається поєднання червоного та жовтого сигналу світлофора. Зазначає, що як би позивач не хотів уникнути відповідальності та не намагався ввести суд в оману хибними та надуманими поясненнями, які не відповідають дійсності, його доводи спростовуються відеозаписом. Навіть якщо припустити, що він виїхав на дозволений сигнал світлофору тоді виникає питання, чому він не закінчив проїзд регульованого перехрестя.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Цією нормою наведений перелік видів доказів, що можуть бути використанні при вирішенні справи про адмін. правопорушення, одним з яких є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. Зазначає, що з огляду на правовий зміст наведених норм, не виключена правова можливість використання інформації відеозапису в якості доказу здійсненого як із встановленому патрульному автомобілі приладів та технічних засобів відеозапису, так із закріпленого на форменому одязі відеокамери при використанні при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також розгляду справи про адмін. правопорушення. Такий відеозапис, слід вважати доказом, він відповідає вимогам ст.251 КУпАП та відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП зафіксований у постанові про накладання адмінстягнення як такий, що містить відомості про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. Вказує, що порушення правил дорожнього руху, за які настає адміністративна відповідальність, мають формальний склад, і для накладення санкції достатньо встановлення факту порушення правил, норм і стандартів щодо безпеки руху та експлуатації транспорту. Як і для інших правопорушень з формальним складом, установлення причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням та настанням чи можливим настанням шкідливих наслідків є необов`язковим. Знання Правил дорожнього руху це не право, а обов`язок кожного учасника дорожнього руху, також кожен учасник має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Відповідно до п 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а п. 1.9. Правил встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Відповідно до ст. 11 КУпАП, правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити. Так, відповідно до статті 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль). Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення. Органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Відповідно до частин 2-4 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 статті 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення. Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції №1395). Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р.III Інструкції № 1395). Наполягає, що жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем не надано. Проїзд на заборонений сигнал світлофору є одним з найпоширеніших порушень правил дорожнього руху. Дане порушення часто призводить до створення аварійних ситуацій на дорогах і нещасних випадків. Також вважаю, що це порушення не може чим-небудь виправдано. Вказує, що позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги вважає безпідставними і задоволенню не підлягають. При винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, доказом, який підтверджує правопорушення є відеозапис з автомобільного відео реєстратора, а також в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення громадського порядку, Правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, ( частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, ) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділі Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказі, висновків експертів. Згідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Зазначає, що доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, останній суду не надав. Наполягає, що позивач не довів, а матеріали справи не містять відомостей, які б спростували факти, встановлені в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення, та надали б суду підстав дійти висновку щодо обгрунтованості позовних вимог та наявності правових підстав для їх задоволення.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: свідоцтво (а.с.3), постанова (а.с.4).

Також судом оглянутий зміст відеозапису, який міститься на диску (а.с.36). Під час огляду встановлено, що на диску мається 3 файли.

На файлі з останніми цифрами 0984, на початку файлу зазначені цифри «18:56», наприкінці маються цифри «19:00». На файлі мається зображення поліцейського автомобіля, автомобіля «ВАЗ», поліцейських та позивача, який знаходиться на місці водія в автомашині «ВАЗ». Далі чутні голоси, з`ясовуються дані, роз`яснюються права, повідомляється, що розглядається справа, що винесена постанова.

На файлі з останніми цифрами 0987 зазначені цифри «19:01», наприкінці маються цифри «19:00». На файлі мається зображення поліцейського автомобіля, автомобіля «ВАЗ», поліцейського, який підходить автомашини «ВАЗ».

На файлі з назвою МР4, на початку файлу зазначені цифри «18:54:36», наприкінці маються цифри «18:56». На файлі мається зображення автомобіля «ВАЗ», який не рухається, попереду нього розташований світловор з червоним сигналом. Коли на екрані зявляються цифри «18:54:43» на світлофорі вмикаєтьтся жовтний сигнал та продовжує горіти червоний сигнал, в цей момент автомобіль «ВАЗ» починає рух, за ним їде оператор, далі автомобіль «ВАЗ» зупиняється.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказам постанову (а.с.4) та записи, які маються на диску (а.с.36), так як вони стосуються факту накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належним доказом свідоцтво (а.с.3), так як воно не стосуються факту накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.4), та записи, які маються на диску (а.с.36), які одержані з дотриманням вимог КАС України.

Згідно ст. 75 КАС України, постанову (а.с.4), записи, які маються на диску (а.с.36), суд вважає достовірними доказами.

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Судом встановлено, що 29 вересня 2019 року позивач у м. Кривому Розі керував автомобілем «ВАЗ».

29 вересня 2019 року позивач на перехресті перед світлофором, на якому горів червоний сигнал, зупинився та простоявши не менше 7 секунд, розпочав рух в той момент, коли на світлофорі з`явився сигнал червоного в поєднанні з жовтим.

Після цього автомобіль «ВАЗ» був зупинений.

29 вересня 2019 року інспектором була винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за те, що останній здійснив рух на заборонений сигнал світлофора.

Вказані обставини встановлені постановою (а.с.4), відеозаписами (а.с.36), здійснення руху на заборонний сигнал світлофору допускає в своїй відповіді на відзив і позивач.

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Частиною першою статті 122 ч.1 КУпАП передбачена відповідальність водіїв транспортних засобів за проїзд на заборонний сигнал світлофору.

Як передбачено п. 8.7.3 (є) Правил поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу.

У судовому засіданні встановлено, що позивач, керуючи автомобілем «ВАЗ», проїхав на заборонний сигнал світлофору, чим порушив вимогу п.8.7.(є) Правил.Тому в діях позивача наявний склад правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

У судовому засіданні встановлено, що інспектором позивачу були роз`яснені його права, будь-яких обмежень позивачу користуватися своїми правами, інспектор не допустив.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

На переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв відповідно до вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішив справу без порушення вимог закону.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор діяв без порушення вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що інспектор притягнув позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано. Отже підстав для визнання оскаржуваної постанови протиправною та підстав для її скасування, не мається. Також не мається підстав для закриття провадження по справі.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 122, 245, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 9, 73-77, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції Дніпропетровської області Омелісюка Антона Леонідовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, закриття провадження по справі - відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів, з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов