Справа № 467/154/20
Суддя: Кологрива Т. М.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 467/154/20
Провадження № 2-а/467/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Кологривої Т.М.

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.

позивача ОСОБА_1

відповідача Лазова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Арбузинського відділення Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Лазова Дмитра Олександровича, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП Арбузинського відділення Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Лазова Дмитра Олександровича, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 вересня 2019 року відповідачем по відношенню до нього було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КпАП України з накладенням штрафу у розмірі 425 грн. за керування транспортним засобом особою, яка не пред`явила для перевірки посвідчення водія категорії А1.Вказану постанову він вважає незаконною, оскільки Правил дорожнього руху не порушував. Вказує, що 15 вересня 2019 року о 19 годині перебував в смт. Арбузинка по вул. Ювілейна та взагалі не керував мопедом, водієм мопеду була його матір, а він сидів позаду як пасажир. Працівники поліції були викликані ним особисто під час сварки з ОСОБА_2 з приводу проданого ним останній житлового будинку. Прибулі за викликом працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в Арбузинській ЦРЛ, від якого він відмовився так як не порушував Правил дорожнього руху, транспортним засобом не керував, алкогольні напої не вживав. Посилаючись на відсутність доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, позивач прохав скасувати постанову інспектора СРПП Арбузинського відділення поліції Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Лазова Дмитра Олександровича про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КпАП України.

Ухвалою суду від 18 лютого 2020 року до участі в справі в якості співвідповідача було залучено Головне управління Національної поліції в Миколаївській області.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що 15 вересня 2019 року о 19 годині він разом з своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка керувала мопедом як водій, приїхав до будинку ОСОБА_4 , при цьому він раніше у цей день вживав алкогольні напої. Остання через хвилин 5 вийшла з будинку та почала сваритися з ним за оплату за користування городом на вулиці. Матір його після приїзду пішла до сусідки. При цьому були присутні свекор ОСОБА_5 з дружиною, сусідка. Свекор ОСОБА_5 викликав поліцію. За викликом приїхали два працівники поліції, які склали по відношенню до нього протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КпАП України, який він відмовився підписувати. Посвідчення водія у нього ніхто з працівників поліції не вимагав. Чи відбиралися у інших осіб пояснення йому невідомо. Мопед забрала його мати після приїзду працівників поліції. Про існування постанови про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 126 КпАП України він взнав тільки після отримання постанови виконавчої служби про відкриття провадження у січні-лютому 2020 року.

Відповідач ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, пояснив суду, що 15 вересня 2019 року під час його чергування надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що у ОСОБА_1 виник конфлікт по вул. Чапаєва в смт. АДРЕСА_1 . Він разом з Спасенко у складі СОП виїхали по вказаній адресі. На вулиці він побачив ОСОБА_4 , ОСОБА_1 і якусь дівчину. При цьому ОСОБА_4 повідомила, що ОСОБА_1 приїхав на мопеді та розпочав сварку за город. ОСОБА_7 відібрав пояснення у ОСОБА_4 і ОСОБА_8 зв`язку з їхніми поясненнями він запропонував ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія, на що ОСОБА_1 відмовився. Він перевірив по базі наявність у останнього посвідчення водія та виніс постанову про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 126 КпАП України. Він дачі пояснень по цьому факту та від отримання копії постанови позивач відмовився. Під час їхнього перебування до них підходила мати позивача, яка відмовилася надавати пояснення та відкотила мопед до сусідки.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття учасника справи у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області подано відзив по справі, у якому представник позовні вимоги не визнав, вказуючи на те, що від імені органів Національної поліції мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених повноважень. Оскаржувана постанова від 15 вересня 2019 року винесена інспектором сектору реагування патрульної поліції Арбузинського відділення Братського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Лазовим Д.О. відповідно до посадових інструкцій та у відповідності до вимог закону.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

15 вересня 2019 року інспектором сектору реагування патрульної поліції Арбузинського відділення Братського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Лазовим Д.О. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за порушення ним вимог ч.1 ст. 126 КпАП України, якою до останнього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Із змісту постанови вбачається, що 15 вересня 2019 року о 19 годині в смт. Арбузинка по вул. Ювілейна біля буд. 18 ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ЯМАХА ДЖОЙ» без н/з, який не мав при собі та не пред`явив для перевірки посвідчення водія категорії А1, чим порушив вимоги п. 2.4 «а» Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила.

В пункті 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Підпункти А та Б пункту 2.1 Правил дорожнього руху України встановлюють, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Пунктом 2.4 ПДР України встановлено, що на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачем не оскаржується сам факт відсутності у нього посвідчення водія, а лише зазначається, що не він керував транспортним засобом, а інша особа.

Згідно ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил відповідними доказами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2019 року провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КпАп України закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказана постанова не може бути доказом на підставі ч.6 ст. 78 КАС України того, що ОСОБА_1 не керував 15 вересня 2019 року о 19 годині в смт. Арбузинка по вул. Ювілейна біля буд. 18 транспортним засобом «ЯМАХА ДЖОЙ», оскільки судом при прийнятті рішення така обставина не встановлювалася, а встановлено недотримання працівниками поліції порушення визначеної законом процедури огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим провадження по справі закрито.

Разом з відзивом представником відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надані письмові пояснення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

З письмових пояснень ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що 15 вересня 2019 року о 19 годині за місцем проживання ОСОБА_4 приїхав ОСОБА_1 на мопеді, при цьому він перебував в стані алкогольного сп`яніння, покликав ОСОБА_4 і вони обидві вийшли з двору на вулицю, де він розпочав з ними сварку за плату за город. Потім хтось викликав поліцію. При приїзді працівників поліції ОСОБА_1 за пропозицією працівників поліції відмовився продувати алкотестер «Драгер», а також відмовився їхати до Арбузинської ЦРЛ для огляду на стан сп`яніння.

Суд вважає, що вказані пояснення підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у час і місці, вказаному у постанові, однак не підтверджують пред`явлення вимоги працівником поліції до позивача пред`явити для перевірки посвідчення водія категорії А1.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КпАП України керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З вищезазначеного випливає, що у разі відсутності у суб`єкта, який керує транспортним засобом, посвідчення водія на право керування таким відповідної категорії настає адміністративна відповідальність саме за ч.2 ст. 126 КпАП України.

Разом з тим, з пред`явленого у судовому засіданні посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 28 травня 1999 року МРВО ДАІ м.Южноукраїнськ на ім`я позивача ОСОБА_1 , вбачається, що останній має право на керування транспортними засобами лише категорій В і С.

Однак, такі категорії є недостатніми для керування мопедом, оскільки до категорії А1 належать такі транспортні засоби як мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.(п. 2.13 ПДР України).

З наведеного вбачається, що дії позивача мають склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КпАП України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки відповідач не надав суду доказів вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова відносно позивача складена з порушенням вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі у відповідності до вимог ч.4 ст. 286 КАС України.

Щодо твердження представника Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про те, що Головне управління Національної поліції в Миколаївській області не є належним відповідачем по справі слід зазначити наступне.

Пунктом 5 ч.1 ст.213 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Вказані положення також дублюються Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованими не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Територіальним органом Національної поліції є Головне управління Національної поліції в Миколаївській області у відповідності до частини 1 статті 15 Закону України «Про Національну поліцію».

Отже, чинним законодавством України уповноваженим працівникам Національної поліції, які мають спеціальні звання, надано право від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ст.222 КУпАП.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 126 КУпАП інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені органів Національної поліції і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 цього Кодексу.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року № 724/716/16-а.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, пред`явленого до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. У задоволенні вимог, заявлених до інспектора СРПП Арбузинського відділення Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Лазова Дмитра Олександровича необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 20, 192, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Арбузинського відділення Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Лазова Дмитра Олександровича, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову від 15 вересня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КпАП України у виді штрафу у розмірі 425 грн., винесену інспектором СРПП Арбузинського відділення Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Лазовим Дмитром Олександровичем і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні вимог до інспектора СРПП Арбузинського відділення Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області Лазова Дмитра Олександровича відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.М.Кологрива