Справа № 1.380.2019.005621
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005621
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

02 березня 2020 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Карп`як О.О., секретар судового засідання Лубоцька Н.І., за участю: представника позивача Луньо Б.М., представника відповідачів Гавриляка Р.Я. розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроль» до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроль» (81083, Львівська область, Яворівський район, смт. Івано-Франкове, п/с 8) до Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8), Державної податкової служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8) про зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 21 серпня 2017 року № 11, подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроль».

Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано час позивачу для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року відкрито провадження у справі в порядку в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В ухвалі про відкриття провадження вказано, що заява позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду буде розглянуто в підготовчому судовому засіданні.

12 листопада 2019 року представник позивача через канцелярію суду подав заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду. В обґрунтування заяви зазначає наступне. При прийнятті позовної заяви від платників податків про оскарження рішень контролюючого органу суд повинен вирішувати питання на користь платника податків і застосовувати пункт 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, який передбачає більш тривалий строк звернення до суду (1095 днів), ніж пункт 56.19 цієї статті (один місяць). Строк звернення до суду з позовом про оскарження рішення центрального органу обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржується як це передбачено пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України. Податкова накладна № 11 на загальну суму 146 250,00 грн., в т.ч. ПДВ 24 375,00 грн. оформлена 23.08.2017 року, для реєстрації в ЄРПН платником податків в адресу контролюючого органу направлена 12.09.2017 року, повідомлення про зупинення її реєстрації в ЄРПН контролюючим органом в адресу платника податків направлено 13.09.2017 року. З огляду на вказане, граничний строк звернення платника податків до адміністративного суду припадає на 13.09.2020 року, а адміністративний позов подано 30.10.2019 року, тобто до закінчення граничного строку.

10 лютого 2020 року представник відповідача, Державної податкової служби України, подав клопотання про залишення позову без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки позивач просить суд зобов`язати ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну від 21.08.2017 № 11. Позовна заява підписана директором ТзОВ «Агроль» Бачинським І.І. 30.10.2019 року, квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної № 11від 21.08.2017 року позивачем отримано 13.09.2017 року, тобто така позовна заява подана з пропуском шестимісячного строку на звернення до суду. Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН не є рішенням про нарахування грошового зобов`язання в розумінні ст. 102 та п. 56.18 Податкового кодексу України, якими встановлюється право та строки оскарження рішень про визначення грошових зобов`язань, а тому для оскарження рішень про відмову у реєстрації податкової накладної, на яке в силу наведеного не поширюються правила п. 56.18 та ст. 102 Податкового кодексу України, застосовується загальний строк звернення до суду шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Просив позов залишити без розгляду.

25 лютого 2020 року представник позивача подав пояснення на клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду наступного змісту. Рішення контролюючого органу щодо зупинення реєстрації, відмови в реєстрації, реєстрації податкової накладної в ЄРПН є рішенням, яке безпосередньо впливає на визначення суми грошового зобов`язання платників податків, а саме: є базою оподаткування в розумінні ст. 23 Податкового кодексу України в її системному тлумаченні зі п. 187.1 ст. 187, п.п. 201.1, 201.7, 201.8, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, похідним для числового виразу податкового зобов`язання продавця товару зі сплати податку на додану вартість, а для покупця товару є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Зазначене право може бути реалізоване платником податків з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 Податкового кодексу України. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

В судовому засіданні 04 березня 2020 року представник відповідачів клопотання підтримав, просив його задоволити. Представник позивача просив відмовити у задоволенні клопотання з підстав, наведених у запереченні на клопотання.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду та клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, судом встановлено наступне.

Частиною другою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Водночас, таке право не є абсолютним: воно може бути обмежено, у тому числі, строками на звернення до суду.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.2 ст.122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.5 ст.122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до положень ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Оцінюючи доводи позивача щодо пропуску шестимісячного строку звернення до суду, викладені в заяві про поновлення строку звернення до суду та поясненні, суд звертає увагу на те, що позивач вважає, що строк не пропущений, оскільки становить 1095 днів.

Представник позивача вказує на те, що те, що пункт 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України передбачає більш тривалий строк звернення до суду (1095 днів), ніж пункт 56.19 цієї статті (один місяць).

Однак, такі доводи є необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне.

Суд зазначає, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної товариства не є рішенням про нарахування грошового зобов`язання в розумінні ст. 102 та п. 56.18. Податкового кодексу України, якими встановлюється право та строки оскарження рішень про визначення грошових зобов`язань, а тому для оскарження рішень про відмову у реєстрації податкової накладної, на яке в силу наведеного не поширюються правила п. 56.18 та ст. 102 ПК України, застосовується загальний строк звернення до суду - шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.10.2019 року у справі № 640/20468/18.

Суд звертає у вагу позивача на те, що строк звернення до суду, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем отримано квитанцію від 13.09.2017 року про зупинення реєстрації податкової накладної від 21.08.2017 року №11. Рішення про відмову у реєстрації податкові накладної відповідачем не приймалось у зв`язку з неприйняттям повідомлень про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної в наслідок помилки. Позивачем не подано жодних доказів в підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом з жовтня 2017 року по жовтень 2019 року. Доказів звернення позивача до суду з позовами про визнання протиправними дій контролюючого органу щодо неприйняття вказаних повідомлень також не подано.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку, що підстави, вказані позивачем у заяві поновлення строку звернення до суду, є неповажними. Тому підстав для задоволення такої заяви позивача немає.

Пункт 8 частини першої статті 240 КАС України передбачає, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ст.183 КАС України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

За таких обставин, суд не знайшов підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом, а тому даний позов слід залишити без розгляду та задоволити клопотання представника відповідачів.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 183, 240, 256, 295 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволити.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроль» до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України про зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. 256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повне судове рішення складено 05.03.2020 року.

Суддя Карп`як Оксана Орестівна