Справа № 520/5568/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2020-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 р.Справа № 520/5568/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Старосуда М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Жданюк Г.О.

представника відповідача Лютянського М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М., м. Харків, повний текст складено 30.10.19 року по справі № 520/5568/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алсімо"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування наказу та податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Алсімо" (надалі по тексту позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (надалі по тексту відповідач), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просило суд:

-скасувати наказ ГУДФС у Харківській області №1613 від 01.03.2019 року;

-скасувати податкове повідомлення - рішення від 28.05.2019 р. № , № .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Алсімо" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування наказу та податкових повідомлень - рішень задоволено.

Скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області №1613 від 01.03.2019 року.

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 28.05.2019 р. № .

Скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області від 28.05.2019 р. № .

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алсімо"(61001, м.Харків, пров.Байкальський, 2, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, 46, ) судовий збір у розмірі 21131 (двадцять одна тисяча сто тридцять одна ) грн. 00 коп.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ДФС у Харківській області на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алсімо" сформовано запит про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) від 05.12.2018 року № 650671/10/20-40-14-05-14, в якому вказано на те, що ГУ ДФС у Харківській області виявлено факти, що свідчать про допущене ТОВ "Алсімо" порушення норм п. 198.2 ст. 198 ПК України внаслідок неправомірного віднесення сум податку до податкового кредиту за звітний період декларування ПДВ - лютий 2018 року податкового кредиту на суму ПДВ 1522433 грн., березень 2018 року податкового кредиту на суму ПДВ 557208 грн., квітня 2018 року податкового кредиту на суму ПДВ 397 228 грн., травня 2018 року податкового кредиту на суму ПДВ 734 125 грн., жовтня 2018 року податкового кредиту на суму ПДВ 5 056 685 грн., а саме включення до податкового кредиту, сум ПДВ, податкових накладних січня 2017, грудня 2016, жовтня2016 та вересня 2016 років.

Так, правовими підставами для витребування документів у запиті визначено вимоги пп. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пунктів 1 і 3 абзацу третього п.73.3 ст. 73, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Вказаний запит направлено на адресу підприємства, що підтверджується копією рекомендованого поштового відправлення, в якому, однак, відсутні докази отримання (не вручення) адресатом вказаного листа.

31.01.2019 року ГУ ДФС у Харківській області на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Алсімо" сформовано запит № 5061/10/20-40-14-05-11, в якому зазначено, що ГУ ДФС у Харківській області виявлено факти, що свідчать про допущене ТОВ "Алсімо" порушення норм п. 187.1 ст. 187, п.201.1 ст.201 ПК України внаслідок не реєстрації податкових накладних на продаж ТМЦ в адресу ПрАт "ДТРЗ" (код ЄДРПОУ 659101) та не подачі податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року та січень 2017 року.

Керуючись вимогами пп. 16.1.5, 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, пунктів 1 і 3 абзацу третього п.73.3 ст. 73, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, ГУ ДФС у Харківській області висловлено прохання надати ТОВ "Алсімо" інформацію (пояснення та їх документальне підтвердження ) з приводу вищезазначених фактів.

Запит №5061/10/20-40-14-05-11 від 31.01.2019р. був направлений в адресу ТОВ АЛСІМО через Харківський ОВ спецзв`язку. Копія фіскального чека не містить номер рекомендованого листа, яким надіслано запит.

ГУ ДФС у Харківській області запит №5061/10/20-40-14-05-11 від 31.01.2019р. про надання пояснень та їх документальних підтверджень рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу ТОВ Алсімо надісланий не був.

01.03.2019 року ГУ ДФС у Харківській області прийнято наказ № 1613 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Алсімо" ().

Юридичною підставою для прийняття оскарженого рішення суб`єкт владних повноважень обрав положення п.п. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п.62.1ст. 62, п.п. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1, пп.78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, а фактичною підставою послугували судження суб`єкта про ненадання платником податків пояснень та документів на запити контролюючого органу.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом розгляду даної справи є наказ ГУДФС у Харківській області №1613 від 01.03.2019 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Алсімо» та податкові повідомлення - рішення від 28.05.2019 р. № , № .

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржувані рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийняті вони незаконно, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з підпунктом 78.1.1. пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності отримання податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Отже, обов`язковою передумовою здійснення документальної перевірки позивача є направлення письмового запиту про надання пояснень та їх документального підтвердження.

Отримання податкової інформації контролюючими органами регламентується статтею 73 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок).

Пунктом 73.3 ст. 73 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків:податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування;акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;5) у разі проведення зустрічної звірки;6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

За змістом пункту 10 Порядку № 1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Аналіз зазначених норм податкового законодавства свідчить про те, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен містити конкретні підстави, тобто, чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження. У разі якщо запит складено з порушенням вимог платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду наведеній у постанові від 20.03.2018 року по справі №815/6267/15, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Згідно з п.79.1 ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Відповідно до п. 79.2 ст. 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника органу державної податкової служби та за наявності підстав для її проведення.

На адресу позивача надсилалися запити Головного управління ДФС у Харківській області від 05.12.2018 року 650671/10/20-40-14-05-14, від 31.01.2019 року № 5061/10/20-40-14-05-11 про надання інформації та її документального підтвердження.

Зі змісту запиту від 05.12.2018 року 650671/10/20-40-14-05-14 слідує, що ГУ ДФС у Харківській області виявлено факти, що свідчать про допущене ТОВ "Алсімо" порушення норм п. 198.2 ст. 198 ПК України внаслідок неправомірного віднесення сум податку до податкового кредиту за звітний період декларування ПДВ - лютий 2018 року податкового кредиту на суму ПДВ 1522433 грн., березень 2018 року податкового кредиту на суму ПДВ 557208 грн., квітня 2018 року податкового кредиту на суму ПДВ 397 228 грн., травня 2018 року податкового кредиту на суму ПДВ 734 125 грн., жовтня 2018 року податкового кредиту на суму ПДВ 5 056 685 грн., а саме включення до податкового кредиту, сум ПДВ, податкових накладних січня 2017, грудня 2016, жовтня2016 та вересня 2016 років.

Підставою для надіслання вказаного запиту позивачу були пояснення директора ТОВ «Алсімо» Козуба В.М. надані в ході проведення документальної позапланової перевірки за наслідками якої складено акт від 12.10.2017 року №15422/20-40-14-05-19/39990915 та встановлено нереальність проведених операцій в частині реєстрації податкових накладних за період з 01.07.2015 року по 19.07.2017 року по підприємству ТОВ «Алсімо».

Вказаний запит направлено на адресу підприємства, що підтверджується копією рекомендованого поштового відправлення, однак запит повернувся до ГУ ДФС у Харківській області з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

Проте, колегія суддів зазначає, що такій запит складено з порушенням вимог податкового законодавства, оскільки у ньому не конкретизовано контрагентів позивача, з якими у позивача відбулися нереальні, на думку відповідача, господарські операції, а отже не зазначено чітко окреслені обставини, що є підставою для отримання контролюючим органом пояснень та їх документального підтвердження у контексті змісту податкової інформації, на підставі якої відповідач дійшов висновку про порушення безпосередньо ТОВ "Алсімо" вимог податкового законодавства.

Також, зі змісту запиту №5061/10/20-40-14-05-11 від 31.01.2019р. слідує, що ГУ ДФС у Харківській області виявлено факти, що свідчать про допущене ТОВ "Алсімо" порушення норм п. 187.1 ст. 187, п.201.1 ст.201 ПК України внаслідок не реєстрації податкових накладних на продаж ТМЦ в адресу ПрАт "ДТРЗ" (код ЄДРПОУ 659101) та не подачі податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2016 року, листопад 2016 року, грудень 2016 року та січень 2017 року.

Колегія суддів зазначає що запит №5061/10/20-40-14-05-11 від 31.01.2019р. не може вважатись врученим ТОВ АЛСІМО у відповідності до вимог ст.42 Податкового кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 Податкового кодексу України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 05.03.2009р. №270, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача; рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист, поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "М", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Судом встановлено, що запит №5061/10/20-40-14-05-11 від 31.01.2019р. був направлений на адресу ТОВ АЛСІМО через Харківський ОВ спецзв`язку, що підтверджується реєстром відправлень, зданих в Харківський ОВ спецзв`язку, копією фіскального чека, повідомленням-розпискою.

Проте, з наданого повідомлення-розписки не вбачається, що поштове відправлення на адресу позивача було надіслано саме рекомендованим листом.

Особисто позивачу вказаний запит не вручався.

Згідно з п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

З матеріалів справи слідує, що на копії конверта зазначена відмітка «Адресат не знайдений, за адресою п`ятиповерховий будинок» та вказана дата-05.02.2019 року.

З апеляційної скарги відповідача слідує, що запит №5061/10/20-40-14-05-11 від 31.01.2019р. повернуто до відповідача 06.02.2019 року.

Отже, поштове відправлення з запитом №5061/10/20-40-14-05-11 від 31.01.2019р. в порушення приписів Правил надання послуг поштового зв`язку було повернено відправнику на п`ятий день після відправлення.

Враховуючи, що запит не був відправлений позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та не був вручений особисто, то запит №5061/10/20-40-14-05-11 від 31.01.2019р. не може вважатись належним чином врученим платнику податків - ТОВ АЛСІМО у відповідності до вимог ст.42 Податкового кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів вважає висновки відповідача про наявність підстав для проведення перевірки позивача через ненадання ним відповіді на запит №5061/10/20-40-14-05-11 від 31.01.2019р. помилковими.

Як вбачається зі спірного наказу, підставами для його прийняття, окрім пп. 78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України, є пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України, відповідно до якого перевірка проводиться, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Разом з тим, у запиті Головного управління ДФС у Харківській області від 31.01.2019 року № 5061/10/20-40-14-05-11 відсутня інформація про наявність виявленої недостовірності даних у податкових деклараціях, поданих ТОВ "Алсімо", та контролюючий орган не просив надати інформацію для спростування вказаної недостовірності.

Отже, зазначене вище не дає підстав суду вважати запити Головного управління ДФС у Харківській області від 05.12.2018 року 650671/10/20-40-14-05-14, від 31.01.2019 року № 5061/10/20-40-14-05-11 законними та обґрунтованими, а відтак позивач був звільнений від обов`язку надавати на них відповідь, що, в свою чергу, свідчить про відсутність у відповідача визначених п.п.78.1.1 та п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 ПК України підстав для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Алсімо".

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 20.03.2018 року по справі №815/6267/15, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, враховуючи, що наведені вище запити складено без додержання вимог діючого законодавства, то у позивача був відсутній обов`язок з надання інформації та її документального підтвердження на такі запити, а у відповідача були відсутні обгрунтовані підстави на видання спірного наказу.

Таким чином, наказ від 01.03.2019 року №1613 є протиправним та підлягає скасуванню.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на постанову Верховного Суду від 13.03.2018 року по справі № 804/1113/16 в підтвердження своїх доводів про те, що оскільки позивач допустив до проведення перевірки, то оскаржуваний наказ не може бути скасований колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно вказаної постанови Верховного Суду предметом дослідження у справі № 804/1113/16 були обставини щодо проведення планової виїзної документальної перевірки, а отже інші ніж у цій справі обставини.

Відносно позовної вимоги щодо скасування податкових повідомлень - рішень від 28.05.2019 р. № , № , колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу від 01.03.2019 року №1613 ГУ ДФС у Харківській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ "Алсімо" з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи за період: вересень, жовтень, грудень 2016 року; січень 2017 року; лютий, березень, квітень, травень, жовтень 2018 року та з питань господарських взаємовідносин з ПрАТ "ДТРЗ" (код ЄДРПОУ 659101) за період жовтень, листопад, грудень 2016 року та січень 2017 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 26.04.2019 № 11441/20-40-14-5-07/39990915 та прийняті податкові повідомлення - рішення від 28.05.2019 р. № , № .

Як зазначено у пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Згідно з пунктом 86.10 статті 86 Податкового кодексу України в акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника.

Пунктом 86.8 статті 86 Податкового кодексу України встановлено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником контролюючого органу (його заступником) протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень (за результатами фактичної перевірки - з дня реєстрації (надходження) акта такої перевірки до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків), а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

З аналізу наведених норм законодавства вбачається, що здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами.

З матеріалів справи слідує, що оспорювані податкові повідомлення-рішення відповідачем прийнято за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Алсімо".

Відповідно до п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем документальну невиїзну перевірку позивача проведено за місцем розташування Генеральної прокуратури України, що підтверджується наказом ГУ ДФС у Харківській області від 15.04.2019 року №96-К про відрядження головного державного ревізора-інспектора відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_1 на 2 календарних дні, з 16.04.2019 по 17.04.2019 до Генеральної прокуратури України (а.с.145).

З акту перевірки (стор.18) слідує, що на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 15.04.2019 року № 96-К головний державний ревізор-інспектор відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту Коваленко В.Г. був відряджений до Генеральної прокуратури України та знайомився з матеріалами, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0000260.

Тобто документальна невиїзна перевірка позивача проведена не в приміщенні контролюючого органу.

Отже, відповідачем під час проведення документальної невиїзної перевірки позивача порушено приписи п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, а отже така перевірка є незаконною.

Дані перевірок результатів діяльності платника податків є необхідною передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень, рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами, про що безпосередньо зазначено в нормах згідно яких прийняті акти індивідуальної дії, що є предметом позову у цій справі.

Колегія суддів зазначає, що акт перевірки, отриманий в результаті документальної невиїзної перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягають скасуванню.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 12.06.2018 року по справі №821/597/17, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на вирок від 20.06.2019 р. по справі №761/3596/18 в підтвердження своїх доводів про порушення позивачем податкового законодавства, зафіксованого в акті перевірки від 26.04.2019 № 11441/20-40-14-5-07/39990915, а відтак законність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, колегія суддів до уваги не бере, оскільки оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі незаконно проведеної перевірки, а тому є незаконними.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 року по справі № 520/5568/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва М.І. Старосуд
Повний текст постанови складено 06.03.2020 року