Справа № 300/468/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"06" березня 2020 р. справа № 300/468/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, управління застосування пенсійного законодавства, відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (надалі, також - ОСОБА_2 ) в інтересах ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ), 27.02.2020 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, управління застосування пенсійного законодавства, відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №3 (надалі, також - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні та виплаті ОСОБА_4 пенсії та зобов`язання ініціювати встановлення факту роботи позивача в кооперативі "Еталон" з 03.11.1988 по 01.07.1991, в МП "Діл" з 01.07.1991 по 02.07.1991, в РБК "Тиса" з 30.10.1998 по 30.09.2005, призначити та виплачувати ОСОБА_4 пенсію.

27.02.2020 за результатами автоматизованого розподілу даної судової справи між суддями визначено головуючого суддю Тимощука О.Л.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, шляхом:

- долучення належним чином засвідченої довідки про суми виплачених доходів та утриманих податків з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за чотири квартали 2019 року;

- у разі відсутності вказаної довідки - шляхом долучення документа про сплату судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок

- долучення належним чином засвідчених копій трудової книжки ОСОБА_1 , звернення ОСОБА_1 до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у зарахуванні до трудового стажу позивача періодів його роботи в кооперативі "Еталон" з 03.11.1988 по 01.07.1991, в МП "Діл" з 01.07.1991 по 02.07.1991, в РБК "Тиса" з 30.10.1998 по 30.09.2005 та призначенні пенсії, а в разі їх відсутності, - шляхом надання пояснень стосовно підстав, що ускладнюють чи унеможливлюють їх подання.

05.03.2020 від ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків від 04.03.2020, відповідно до якої представник позивача не погодився із встановленими в ухвалі суду від 03.03.2020 недоліками позовної заяви ОСОБА_1 та заявив клопотання про відвід судді Тимощука О.Л. від розгляду даної адміністративної справи.

Заявлений відвід мотивований тим, що відмова у задоволенні клопотання представника позивача про звільнення ОСОБА_5 від сплати судового збору та зобов`язання сплатити такий збір і надати докази, якими підтверджуються викладені обставини та обґрунтовуються позовні вимоги, свідчать про завідому упередженість судді Тимощука О.Л.

За наслідком розгляду вказаної заяви, Івано-Франківським окружним адміністративним судом у складі судді Тимощука О.Л. 05.03.2020 постановлено ухвалу про передачу адміністративної справи для вирішення питання про відвід судді, з огляду на висновок суду про необґрунтованість поданої заяви ОСОБА_2 про відвід.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України), питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Частиною 1 статті 40 КАС України визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2020, головуючим суддею для вирішення питання про відвід визначено суддю Главача І.А.

Частиною 11 статті 40 КАС України визначено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відповідно до частини 8 статті 40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Вирішуючи дану заяву про відвід, суд виходить із такого.

Частиною першою статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини першої якої, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Відповідно до частини 3 статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 4 статті 39 КАС України передбачено, що встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Оскільки доводи представника позивача про відвід судді не підпадають під дію пунктів 1-3, 5 частини 1 статті 36, статті 37 КАС України, а підпадають під дію пункту 4 частини 1 статті 36, на позивача покладений обов`язок доведення обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, з посиланням на конкретні обставини, які мають бути підтверджені відповідними доказами.

Разом з цим, суд зазначає, що у відповідності до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. При цьому, наведені приклади таких випадків:

1) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається;

2) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок;

3) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Положення статей 36 та 37 КАС України, визначають вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) та перебувають у логічному взаємозв`язку з нормами Бангалорських принципів поведінки суддів.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 про усунення недоліків від 04.03.2020 вбачається, що представник позивача не погоджується із встановленими в ухвалі суду від 03.03.2020 недоліками позовної заяви ОСОБА_1 та вважає, що суддя ОСОБА_6 проявив себе упереджено, постановивши дану ухвалу від 03.03.2020.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»).

Водночас, слід вказати, що самого лише сумніву в неупередженості чи об`єктивності судді недостатньо для його відводу, обов`язково повинні бути підстави для цього сумніву. Натомість, позивачем не наведено та не надано жодного доказу існування обставин, які викликають реальний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в контексті статей 36 та 37 КАС України та норм Бангалорських принципів поведінки суддів.

Посилання представника позивача на упередженість судді Тимощука О.Л. через встановлення невідповідності поданої позовної заяви ОСОБА_1 вимогам Кодексу адміністративного судочинства України не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки такі доводи ґрунтуються на незгоді із встановленими в ухвалі суду від 03.03.2020 недоліками позовної заяви, а тому особиста зацікавленість судді Тимощука О.Л. та його упередженість при вирішенні цієї справи не встановлена, а позивачами не доведена.

Окрім зазначеного, суд звертає увагу на приписи частини 4 статті 36 КАС України, якою передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Будь-яких інших підстав для відводу судді, передбачених статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України, а також доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість даного судді в результаті розгляду даної справи, заявником у заяві не наведено.

Враховуючи усі вищенаведені обставини та вказані правові норми, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_2 про відвід судді Тимощука О.Л. від розгляду адміністративної справи №300/468/20 та відсутність підстав для її задоволення. ведене, керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Тимощука О.Л. від розгляду адміністративної справи № 300/468/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, управління застосування пенсійного законодавства, відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Главач І.А.