Справа № 640/4693/20
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

03 березня 2020 року місто Київ №640/4693/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доДержавного бюро розслідувань, Тимчасово виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Венедіктової Ірини Валентинівни
треті особи про ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу від 25.02.2020 №46,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Державного бюро розслідувань, Тимчасово виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Венедіктової Ірини Валентинівни, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якій просить суд:

- визнати протиправними дії тимчасово виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Венедіктової Ірини Валентинівни щодо формування Конкурсної комісії з формування Ради громадського контролю при Державному бюро розслідувань;

- визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт тимчасово виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Венедіктової Ірини Валентинівни - наказу Державного бюро розслідувань від 25.02.2020 №46 «Про затвердження персонального склі Конкурсної комісії з формування Ради громадського контролю при Державному бюро розслідувань».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.03.2020 прийнято до розгляду суддею Літвіновою А.В. та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №640/4693/20 без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Разом з позовною заявою, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Державного бюро розслідувань «Про затвердження персонального складу Конкурсної комісії з формування Ради громадського контролю при Державному бюро розслідувань» від 25.02.2020 №46 до закінчення розгляду даної справи по суті.

Ознайомившись із заявою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд дійшов наступних висновків.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем вказано на те, що дії тимчасово виконуючого обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Венедіктової Ірини Валентинівни щодо формування Конкурсної комісії з формування Ради громадського контролю при Державному бюро розслідувань та наказ Державного бюро розслідувань від 25.02.2020 №46 мають ознаки протиправності, процедура формування Конкурсної комісії та затвердження її складу здійснені тимчасово виконуючою обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Венедіктовою Іриною Валентинівною з очевидний грубим порушенням прямих вимог статей 8, 38, 57 Конституції України, статті 3 Законі України «Про Державне бюро розслідувань», пунктів 1, 2, 3, 6 Порядку Формування Раді громадського контролю при Державному бюро розслідувань, затвердженого Указом Президента України вії 05.02.2020 №42/2020.

Як зазначено позивачем, згідно з оголошенням Державного бюро розслідувань про прийом заяв кандидатів до Конкурсної комісії з відбору членів Ради громадського контролю, опублікованого на офіційному веб-сайті 10.02.2020, ОСОБА_1 14.02.2020 заповнив за відповідним посиланням онлайн-форму, в яку завантажив копію власного диплому про отримання повної вищої освіти з додатками; автобіографічну довідку кандидата; мотиваційний лист. В той же час, під час участі в цьому відборі йому не були доведені до відома та як наслідок не були відомі засади та процедуру формування Конкурсної комісії; права та обов`язки громадян на участь у конкурсі (відборі) до складу Конкурсної комісії; критерії оцінювання та відбору кандидатів до складу Конкурсної комісії; повноваження відповідних службових осіб, які здійснюють відбір та оцінювання кандидатів; підстави та порядок ухвалення рішення про затвердження та відхилення кандидатів у склад Конкурсної комісії; порядок оскарження дій та рішень уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань, які здійснюють відповідні процедури та ухвалюють відповідні рішення і т.д. Позивачем наголошено, що вказаними протиправними діями та оскаржуваним наказом Державного бюро розслідувань від 25.02.2020 №46, прийнятого тимчасово виконуючим обов`язки Директора Державного бюро розслідувань Венедіктовою Іриною Валентинівною, порушено Конституційні права позивача на участь в управлінні державними справами та право знати свої права та обов`язки.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

Суд відмічає, що викладені в заяві про забезпечення позову обставини та правова оцінка питань щодо протиправності оскаржуваного наказу Державного бюро розслідувань від 25.02.2020 №46 «Про затвердження персонального склі Конкурсної комісії з формування Ради громадського контролю при Державному бюро розслідувань», підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті.

Поряд з цим, наразі позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача.

Виходячи зі змісту позовної заяви та викладеного у заяві про забезпечення позову обґрунтування щодо вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, станом на час винесення даної ухвали суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки судом не встановлено обставин крайньої необхідності та підстав, з якими наведені вище норми Кодексу адміністративного судочинства України пов`язують можливість забезпечення позову.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.