Справа № 480/1462/20
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
05 березня 2020 р. Справа № 480/1462/20
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
За наслідками перевірки позовної заяви та доданих до неї доказів встановлено, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовані Законом України "Про судовий збір".
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Так, статтею 7 Закону України "Про державний бюджет на 2020 рік" у 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу з 1 січня 2020 року становить 2102 грн.
Варто зазначити, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30.10.2018 по справі №826/4741/17 зазначив, що відповідно до сталої судової практики, звернення до суду з вимогами про скасування рішення відповідача суб`єкта владних повноважень, безпосереднім наслідком яких є зміна складу майна позивача, є майновими, а оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, які спонукають до вчинення певних дій, не пов`язаних зі сплатою коштів, є немайновими.
Таким чином, вказана вимога № Ф-174-25-У від 02.07.2019 впливає на склад майна позивача, а тому позивачем заявлено вимогу майнового характеру.
Пунктом 3 чістини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду позову: майнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Тобто, сума судового збору за подання даного позову до суду складає 840,80 грн.
При цьому, варто зазначити, що у позові ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору на підставі статей 8, 19, 22, 55 Конституції України у зв`язку з неможливістю його сплати через надзвичайно скрутний матеріальний стан. На підтвердження майнового стану позивачем надано довідку про доходи, видану Центром розвитку дитини "Калинка" Охтирської міської ради Сумської області (роботодавцем позивача), що містить дані про отриману заробітну плату за 2019 рік. Також надано копії розрахункових листів за квітень, серпень, жовтень 2019 року.
Суд зазначає, що пільги щодо сплати судового збору передбачені в ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Проте, підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відповідно до вимог цієї статті у суду немає.
Крім того, ст. 8 Закону України "Про судовий збір" визначає підстави, за якими суд може відстрочити та розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати.
Так, частина 1 сказаної статті передбачає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, єдиною підставою для вчинення дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування судом майнового стану сторін. При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
Тобто, звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.
Майновий стан визначається за сукупністю доказів, зокрема: довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків.
Суд зазначає, що у даному випадку ОСОБА_1 не надала суду належних доказів, які б свідчили про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору. Довідка про доходи з місця роботи не надає повної інформації про весь отриманий дохід особою за минулий рік, як це відображає, зокрема, довідка податкового органу про отриманий дохід за минулий рік. Проте, навіть і надана позивачкою довідка підтверджує, що розмір судового збору, який підлягає сплаті, не перевищує 5 відсотків розміру річного доходу, отриманого ОСОБА_1 за місцем роботи.
Отже, з наданих ОСОБА_1 документів суд не вбачає підстав для звільнення її від сплати судового збору.
Таким чином, позивачем не надано суду документа, що підтверджує сплату судового збору за подання позову до суду або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.
Тому позивачу в порядку усунення недоліків позовної заяви необхідно надати до суду документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або надати докази сплати судового збору у сумі 840,80 грн., які мають бути перераховані за наступними реквізитами:
Отримувач коштів Сумська міська отг22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37970593
Банк отримувача Казначейство України
Код банку отримувача (МФО) 899998
Код класифікації доходів бюджету 22030101
Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Сумський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).
Крім того, відповідно до п. 1, 11 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; 11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
При цьому, в порушення вимог вказаної норми позивачем у позові не зазначено, зокрема:
- поштовий індекс позивача;
- реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України позивача;
- ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - відповідача;
- власне письмове підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
При цьому, позивачем не визначено статусу заначених осіб, ким вони виступають у справі (стороною чи третьою особою). Також, всупереч вимогам п. 1 ч. 5 с. 160 КАС України позивачем не зазначено їх ідентифікаційні коди юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Таким чином, позивачу необхідно усунути недоліки позову, шляхом надання суду уточнення позовних вимог, в яких визначитися зі статусом вказаних осіб та зазначенням у позові відомостей у відповідності до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України.
Крім того, позивачка просить поновити строк подання позову до суду, посилаючись на те, що не маючи коштів, вільного доступу до засобів друку, а також оскільки час її роботи співпадав з часом роботи пошти, вона не змогла звернутися з позовом раніше. При цьому Міронова Н. А. зазначає, що 17.02.2020 під час ознайомлення з матеріалами справи АСВП №60219574 Охтирського ВДВС вона отримала копію оскаржуваної вимоги № Ф-174-25-У від 02.07.2019.
Суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи КАС України та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 3 ст.122 КАС України).
Облік платників єдиного внеску, їх права та обов`язки, порядок нарахування, обчислення і строки сплати єдиного внеску, його розмір, повноваження органів доходів і зборів, а також відповідальність за порушення законодавства про збір та облік єдиного внеску визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).
Відповідно до частини 4 ст.25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку (абзаци 4, 5 ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI).
Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску (абзац 6 ч.4 ст.25 Закону №2464-VI).
У разі якщо згоди з органом доходів і зборів не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного органу доходів і зборів або оскаржити вимогу до органу доходів і зборів вищого рівня чи в судовому порядку (абзац 9 ч.4 ст.25 Закону № 2464-VI).
Таким чином платник єдиного внеску може оскаржити вимогу контролюючого органу протягом 10 календарних днів з дня її отримання як із застосуванням процедури її адміністративного оскарження так і без такої.
Вказана позиція суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.01.2019 по справі № 802/983/18-а.
Суд зазначає, що оскаржувану вимогу було винесено відповідачем 02.07.2019. Позивачка направила до суду позов 29.02.2020. Отже, ОСОБА_1 пропущено 10-денний строк звернення до суду на оскарження вказаної вимоги.
У той же час позивачка зазначає, що копію вимоги отримала під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 17.02.2020.
При цьому, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень (який функціонує відповідно до Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22.12.2005 р. № 3262-IV), Міронова Н. А. вже зверталася до суду з позовом про скасування вимоги № Ф-174-25-У від 02.07.2019.
Так ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.12.2019 позовна заява ОСОБА_1 до Охтирського відділу ДВС ГТУЮ, Охтирської ОДПІ, ДПС Сумської області про скасування постанови ВП №60219574 від 07.10.2019 та вимоги ДПС №Ф-174-254 від 02.07.2019 передана за підсудністю на розгляд до Сумського окружного адміністративного суду.
Ухвалою судді Сумського окружного адміністративного суду Савицької Н.В. від 19.02.2020 у справі №583/5383/19 позовну заяву ОСОБА_1 до Охтирського відділу ДВС ГТУЮ, Охтирської ОДПІ, ДПС Сумської області про скасування постанови та вимоги було повернуто позивачу.
Отже, вказане вище свідчить, що про існування вимоги ОСОБА_1 було відомо до часу, про який вона зазначила у позовній заяві, тобто до 17.02.2020.
З огляду на викладені вище обставини, суд вважає неповажними вказані позивачкою причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.
При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Таким чином, позивач має право звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення строку.
Згідно з частиною 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст.ст. 160-161,169,248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області в особі ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування вимоги, стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишити без руху.
Позивачу усунути недоліки позовної заяви в 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.
У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню заявнику.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Діска