Справа № 340/2507/19
Суддя: Р.В. Жук
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Кропивницький справа № 340/2507/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Металит" (вул. Є. Чикаленка, 1, корп.2, оф.201, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, код ЄДРПОУ - 36332954)
доГоловного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул.В.Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, код ЄДРПОУ - 43142606)
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство "Металит" звернулось до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 16.07.2019 року №1, №1 та №1.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що обставини на які посилається податковий орган як на докази порушення ПАТ "Металит" податкового законодавства по взаємовідносинам з контрагенами, жодним чином не обґрунтовані з точки зору діючого законодавства України, базуються виключно на припущеннях без відповідних належних та допустимих показах наявності вини та/або умислу ПАТ "Металит" на отримання неправомірної податкової вигоди по зазначеним взаємовідносинам. Господарські операції, які ставляться під сумнів контролюючим органом відбулися в об`єктивній дійсності, спричинили рух активів та/або зміни у структурі зобов`язань між ПАТ "Металит" та відповідними контрагентами і належним чином відображені в бухгалтерському обліку.

ПАТ "Металит" вважає, що рішення відповідача не відповідають чинному законодавству України та підлягають скасуванню.

Представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, вимоги не визнаються в повному обсязі та зазначається, що за результатами перевірки ПАТ "Металит" встановлено порушення та складено акт перевірки від 19.06.2019 року №81/11-28-14-01/36332954. На підставі висновків акта перевірки винесено податкові повідомлення рішення від 16.07.2019 року №1, №1 та №1.

Прийняті рішення є такими, що повністю відповідають вимогам законодавства України, а позовні вимоги ПАТ "Металит" є такими, що не підлягають задоволенню (т.7, а.с.143-149).

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дій у справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (т.1, а.с.1-2).

Відповідно до усної ухвали занесеної до протоколу судового засідання 14.01.2020 року здійснено заміну первісного відповідача Головного управління ДФС у Кіровоградській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Кіровоградській області.

Ухвалою суду від 14.01.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у порядку письмового провадження (т.12, а.с.22).

01.10.2019 року представником відповідача подано до суду відзив (т.11, а.с.161-164).

Враховуючи перебування головуючого судді по справі у відпустці (інший неробочий день), з урахуванням положень ч.ч.1, 6 ст. 120, ст. 193 КАС України, дана адміністративна справа вирішується судом у межах строку, визначеного ст.193 КАС України.

V. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Розглянувши подані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.

Приватне акціонерне товариство "Металит" зареєстроване як юридична особа з 27.01.2009 року, основними видами діяльності підприємства є: Код КВЕД 24.51 Лиття чавуну (основний);Код КВЕД 24.52 Лиття сталі; Код КВЕД 24.53 Лиття легких кольорових металів; Код КВЕД 25.50 Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія; Код КВЕД 25.62 Механічне оброблення металевих виробів; Код КВЕД 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками; Код КВЕД 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; Код КВЕД 38.21 Оброблення та видалення безпечних відходів (т.6, а.с.22-23).

Приватне акціонерне товариство "Металит" у перевіряємий період було платником податку на додану вартість та податку на прибуток.

Посадовими особами ГУ ДФС у Кіровоградській області на підставі направлень від 26.04.2019 року №730, №731, №732, №733, №738, 739, відповідно до плану графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу №645 від 16.04.2019 року проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства "Металит" (код ЄДРПОУ - 36332954) з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, а також дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року (т.7, а.с.30).

За результатами проведеної перевірки складено акт від 19.06.2019 №81/11-28-14-01/36332954 (т.6, а.с.74-240).

В акті перевірки встановлено порушення ПАТ "Металит":

1) п.44.1 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено:

- заниження податок на прибуток у періоді, що перевірявся, на загальну суму 1503826 грн., у тому числі за 1 квартал 2016 року в сумі 17484 грн., 2 квартал 2018 року в сумі 65898 грн. за 3 квартал 2016 року в сумі 105643 грн., за 4 квартал 2016 року в сумі 181095 грн., за 1 квартал 2017 року в сумі 81526 грн., 2 квартал 2017 року в сумі 216983 грн., за 3 квартал 2016 року в сумі 314556 грн., за 4 квартал 2017 року в сумі 96448 грн., за 1 квартал 2018 року в сумі 424193 грн.;

- завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток у періоді, що перевірявся, за 2018 рік на загальну суму 7997540 грн.;

2) п.198.1 п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, Податкового кодексу України від 02.12.10р. №2755-VI в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 1850587 грн., у тому числі за грудень 2016 всього на суму 100586 грн., за лютий 2017 всього на суму 124020 грн., за серпень 2017 всього на суму 60759 грн., за грудень 2017 всього на суму 119896 грн., за березень 2018 всього на суму 633894 грн., за квітень 2018 всього на суму 434539 грн., за травень 2018 всього на суму 9332 грн., за червень 2018 всього на суму 64989 грн., за липень 2018 всього на суму 3000 грн., за серпень 2018 всього на суму 136724 грн., за вересень 2018 всього на суму 162848 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки позивачем до контролюючого органу подано заперечення на акт перевірки (т.7, а.с.34-54).

Листом від 12.07.2019 року позивача повідомлено, що контролюючим органом розглянуто подані заперечення та з урахуванням висновків за результатами розгляду заперечень будуть прийняті податкові повідомлення рішення (т.7, а.с.59).

На підставі висновків акта перевірки ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення від 16.07.2019 року:

- №1, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на загальну суму 1 857 928 грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням на суму 1 486 342 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 371 586 грн. (т.7, а.с.63);

- №1, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 2 313 234 грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням в сумі 1 850 587 грн.; за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 462 647 грн. (т.7, а.с.60);

- №1, яким позивачеві зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 7 997 540 грн. за декларацією 2018 року (т.7, а.с.62).

Позивачем до контролюючого органу подано скаргу від 25 липня 2019 року на податкові повідомлення рішення від 16.07.2019 року (т.7, а.с.65-84).

Рішенням про результати розгляду скарги від 26.09.2019 року податкові повідомлення рішення від 16.07.2019 року залишено без змін, а скаргу без задоволення (т.7, а.с.87-105).

Отже, висновок відповідача, наведений ним в акті перевірки, ґрунтується на встановлених відповідачем фактах, які в цілому свідчать про відсутність підтвердження фактичного здійснення операцій з реалізації (поставки) товару, а надані до перевірки первинні документи не опосередковувались реальним рухом активів від контрагентів.

Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне дослідити правомірність формування позивачем податкового кредиту та витрат по господарських операціях з ТОВ "Транс-Ком-Інвест", ТОВ "Європостач", ТОВ "Торговий дім "Стілмет", ТОВ "ТД Єврокапітал", ТОВ "ТД Євраз-Експорт", ТОВ "Міапром", ТОВ "Завод Техносплав" у розрізі фактичного здійснення відповідних господарських операцій.

Приватне акціонерне товариство "Металит" має у своїй власності та орендує виробничі потужності, земельні ділянки, нежитлові приміщення та транспортні засоби, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями:

- типового договору оренди землі №75/356/7 від 02.01.2013 р., додаткової угоди №75/356/7/1 від 29.11.2013 р., додаткової угоди №3 від 04.11.2016 р.;

- договору найму нежитлового приміщення №1041/356 від 01.11.2016 р., акт прийому-передачі від 01.11.2016 р., додаткової угоди №3 від 29.12.2017 р.;

- договору найму нежитлового приміщення №137-1068/356 від 08.11.2016 р., акт прийому-передачі від 08.11.2016 р., додаткової угоди №2 від 29.12.2017 р.;

- договору оренди №1081/334 від 26.12.2014 р., акту прийому-передачі від 16.07.2015 р., додаткової угоди №6 від 21.12.2015 р., додаткової угоди №7 від 04.11.2016 р., додаткової угоди №8 від 30.12,2016 р., додаткової угоди №9 від 29.12.2017 р., акту прийому-передачі від 02,01.2018 р.;

- договору оренди транспортного засобу №280/350 від 17.02.2016 р., акту прийому-передачі транспортного засобу від 01.03.2016 р., додаткової угоди №1 від 04.11.2016 р.;

- договору оренди транспортного засобу №931/350 від 29.10.2015 р., акту прийому-передачі транспортного засобу від 30.10.2015 р., додаткової угоди №1 від 04.11.2016 р.;

- договору оренди обладнання наружний газопровід середнього тиску (d-325mm) №561/365 від 01.05.2015 р., акту приймання-передачі від 01.05.2015 р., додаткової угода №2 від 05.11.2016 р., додаткової угоди №3 від 01.11.2017 р.;

- оборотно-сальдової відомості по рахунку 01 орендовані необоротні активи за період січень 2016 р. - грудень 2018 р.;

- оборотно-сальдової відомості по рахунку 104 обладнання за період січень 2016 р. - грудень 2018 р.;

- інвентарних карток обліку основних засобів (т.8, а.с.243-250; т.9, а.с.1-35, 53-302; т.10, а.с.1-251; т.11, а.с.1-53).

Приватне акціонерне товариство "Металит" має сертифікат на проектування та виробництво виливків із чавуну та сталі, а також, ліцензію на заготівлю, переробку, металургійну переробку металобрухту чорних металів (т.9, а.с.44-45).

В зв`язку з необхідністю постійного перевезення товарів ПАТ "Металит" укладено ряд договорів про надання послуг з організації перевезення відправлень, перевезення вантажів та надання транспортно експедиційних послуг з ТОВ "Нова Пошта", ТОВ "Укрінформтрейд", ТОВ "Коніген Логістік Груп", ТОВ "Лтек-Транс", ТОВ "Транспортна компанія "САТ", ТОВ "Дак-Транс" та ТОВ "Квазар Форвардінг" (т.1, а.с.21-50).

Між Позивачем (Покупець) та ТОВ "Торговий дім "Стілмет" (Постачальник) укладено договір поставки №127 від 26.10.2016 року предметом якого є поставка чавуну (т.1, а.с.52-53).

01.01.2017 року між позивачем та ТОВ "Торговий дім "Стілмет" укладено додаткову угоду №1 (т.1, а.с.54).

Так, за договором поставки №127 від 26.10.2016 року позивач жовтні, грудні 2016 року, лютому, червні, липні 2017 року придбав у ТОВ "Торговий дім "Стілмет" чавун ПЛ1-ПЛ2, що підтверджується видатковими та податковими накладними (т.1, а.с.55-61, 76-89).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.1, а.с.90-96).

Транспортування придбаного товару підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно - транспортних накладних (т.1, а.с.62-75).

Придбаний у ТОВ "Торговий дім "Стілмет" чавун оприбуткований позивачем, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями прибуткових ордерів (т.1, а.с.97-103).

Позивачем на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних сформовано податковий кредит.

Щодо взаємовідносин ПАТ "Металит" з ТОВ "ТД Євраз - Експорт" судом встановлено наступне.

Між Позивачем (Покупець) та ТОВ "ТД Євраз - Експорт" (Постачальник) укладено договір №М0102 від 01.02.2018 року предметом якого є поставка чавуну (т.1, а.с.106-107).

Відповідно до специфікацій до договору сторонами погоджено найменування, одиницю виміру, кількість та ціну товару (т.1, а.с.108-118).

На підтвердження якості товару ТОВ "ТД Євраз - Експорт" надало позивачу виписки з сертифікату якості (т.1, а.с.119-127).

Так, за договором №М0102 від 01.02.2018 року позивач у лютому березні, червні - вересні 2018 року придбав у ТОВ "ТД Євраз - Експорт" чавун ПЛ1-ПЛ2, що підтверджується видатковими та податковими накладними (т.1, а.с.128-138, 155-172).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.1, а.с.173-189).

Транспортування придбаного товару підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно - транспортних накладних (т.1, а.с.139-154).

Придбаний у ТОВ "ТД Євраз - Експорт" чавун оприбуткований позивачем, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями прибуткових ордерів (т.1, а.с.190-198).

Позивачем на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних сформовано податковий кредит.

Щодо взаємовідносин ПАТ "Металит" з ТОВ "ТД Єврокапітал" судом встановлено наступне.

Між Позивачем (Покупець) та ТОВ "ТД Єврокапітал" (Постачальник) укладено договір №23102017 від 09.10.2017 року предметом якого є поставка чавуну (т.1, а.с.200-201).

01.11.2017 року між позивачем та ТОВ "ТД Єврокапітал" укладено додаткову угоду №1 (т.1, а.с.202).

Відповідно до специфікацій до договору сторонами погоджено найменування, одиницю виміру, кількість та ціну товару (т.1, а.с.203-207).

На підтвердження якості товару ТОВ "ТД Єврокапітал" надало позивачу виписку з сертифікату якості та сертифікат якості (т.1, а.с.208-210).

Так, за договором №23102017 від 09.10.2017 року позивач придбав у ТОВ "ТД Єврокапітал" чавун ПЛ1-ПЛ2, що підтверджується видатковими та податковими накладними (т.1, а.с.211-213, 220-225).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.1, а.с.226-232).

Транспортування придбаного товару підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно - транспортних накладних (т.1, а.с.214-219).

Придбаний у ТОВ "ТД Єврокапітал" чавун оприбуткований позивачем, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями прибуткових ордерів (т.1, а.с.233-235).

Позивачем на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних сформовано податковий кредит.

Щодо взаємовідносин ПАТ "Металит" з ТОВ "Європостач" судом встановлено наступне.

Між Позивачем (Покупець) та ТОВ "Європостач" (Постачальник) укладено договір №53 від 26.04.2017 року предметом якого є поставка чавуну та феросиліцію (т.1, а.с.238-239).

29.12.2017 року між позивачем та ТОВ "Європостач" укладено додаткову угоду №4 (т.1, а.с.240).

Відповідно до специфікацій до договору сторонами погоджено найменування, одиницю виміру, кількість та ціну товару (т.1, а.с.241-249).

На підтвердження якості товару ТОВ "Європостач" надало позивачу виписки з сертифікату якості та сертифікат якості (т.1, а.с.250-256).

Так, за договором №53 від 26.04.2017 року позивач придбав у ТОВ "Європостач" чавун ПЛ1-ПЛ2 та феросиліцій ФС45, що підтверджується видатковими та податковими накладними (т.2, а.с.4-10, 25-38).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.2, а.с.39-48).

Частково оплату товару здійснено відповідно до договору про відступлення права вимоги №09102017 від 09.10.2017 року (т.2, а.с.1-3).

Транспортування придбаного товару підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно - транспортних накладних, акту надання послуг, акту здачі-прийняття виконаних робіт та платіжних доручень (т.2, а.с.11-24, 56-58).

Придбаний у ТОВ "Європостач" товар оприбуткований позивачем, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями прибуткових ордерів (т.2, а.с.49-55).

Позивачем на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних сформовано податковий кредит.

Щодо взаємовідносин ПАТ "Металит" з ТОВ "Міапром" судом встановлено наступне.

Між Позивачем (Покупець) та ТОВ "Міапром" (Постачальник) укладено договір №64 від 04.05.2016 року (т.2, а.с.67-69).

30.12.2016 року між позивачем та ТОВ "Міапром" укладено додаткову угоду №2 (т.2, а.с.70).

31.12.2017 року між позивачем та ТОВ "Міапром" укладено додаткову угоду №3 (т.2, а.с.71).

Відповідно до специфікацій до договору сторонами погоджено найменування, одиницю виміру, кількість та ціну товару (т.2, а.с.72-81).

На підтвердження якості товару ТОВ "Міапром" надало позивачу сертифікати якості (т.2, а.с.82-86).

Так, за договором №64 від 04.05.2016 року позивач придбав у ТОВ "Міапром" графіт та масу ММК-72, що підтверджується видатковими та податковими накладними (т.2, а.с.87-123, 186-250; т.3, а.с.1-9).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.3, а.с.10-25).

Транспортування придбаного товару підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно - транспортних накладних, актів надання послуг, актів здачі-прийняття виконаних робіт та платіжних доручень (т.2, а.с.124-185; т.3, а.с.26-90).

Придбаний у ТОВ "Міапром" товар оприбуткований позивачем, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями прибуткових ордерів (т.3, а.с.91-126).

Позивачем на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних сформовано податковий кредит.

Щодо взаємовідносин ПАТ "Металит" з ТОВ "Завод Техносплав" судом встановлено наступне.

Між Позивачем (Покупець) та ТОВ "Завод Техносплав" (Постачальник) укладено договір №40 від 19.01.2015 року (т.3, а.с.132-134).

31.12.2015 року між позивачем та ТОВ "Завод Техносплав" укладено додаткову угоду №1 (т.3, а.с.135).

03.01.2017 року між позивачем та ТОВ "Завод Техносплав" укладено додаткову угоду №3 (т.3, а.с.136).

На підтвердження якості товару ТОВ "Завод Техносплав" надало позивачу виписки з сертифікату якості (т.3, а.с.137-151).

Так, за договором №40 від 19.01.2015 року позивач придбав у ТОВ "Завод Техносплав" олово, що підтверджується видатковими та податковими накладними (т.3, а.с.152-176, 201-250; т.4, а.с.1-2).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.4, а.с.3-26).

Транспортування придбаного товару підтверджується долученими до матеріалів справи копіями товарно - транспортних накладних, актів здачі-прийняття виконаних робіт та платіжних доручень (т.3, а.с.177-200; т.4, а.с.54-94).

Придбаний у ТОВ "Завод Техносплав" товар оприбуткований позивачем, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями прибуткових ордерів (т.4, а.с.27-53).

Позивачем на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних сформовано податковий кредит.

Щодо взаємовідносин ПАТ "Металит" з ТОВ "Транс-Ком-Інвест" судом встановлено наступне.

Між Позивачем (Покупець) та ТОВ "Транс-Ком-Інвест" (Постачальник) укладено договір №01/11 від 01.11.2017 року (т.4, а.с.98-100).

Відповідно до специфікацій до договору сторонами погоджено найменування, одиницю виміру, кількість та ціну товару (т.4, а.с.101-112).

Так, за договором №01/11 від 01.11.2017 року позивач придбав у ТОВ "Транс-Ком-Інвест" сталевий брухт, що підтверджується видатковими та податковими накладними (т.4, а.с.114-181).

Оплату вартості придбаного товару здійснено позивачем у безготівковому порядку, що підтверджується копіями платіжних доручень (т.4, а.с.182-202).

Частково оплату товару здійснено відповідно до договору про відступлення права вимоги №ТКІ-29/10/18 від 29.10.2018 року (т.4, а.с.113, 203-205).

Придбаний у ТОВ "Транс-Ком-Інвест" товар оприбуткований позивачем, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями прибуткових ордерів (т.4, а.с.206-228).

Позивачем на підставі належним чином оформлених та зареєстрованих податкових накладних сформовано податковий кредит.

Придбані у вищенаведених контрагентів товари використані позивачем у власній господарській діяльності при виготовлені продукції, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями карток складського обліку матеріалів, накладних вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та актів списання ТМЦ (т.7, а.с.191-249; т.8, а.с.1-230).

V. Оцінка суду.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно пп.14.1.36 п. 14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 134.1.1 п. 134.1 ст.134 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу (п. 135.1 ст. 135 ПК України).

Відповідно до п. 137.1 ст. 137 ПК України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг ("а" п.198.1 ст.198 ПК України).

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п.198.2 ст.198 ПК України).

При цьому, податковий кредит в силу приписів п.198.3 ст.198 ПК України визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, зокрема, придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Водночас, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Згідно п.201.1 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно до п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (п. 201.2 ст.201 ПК України).

Виходячи з аналізу наведених норм в їх сукупності суд дійшов висновку, що Податковим кодексом України визначено окремі випадки, за яких неможливе формування податкового кредиту, зокрема це відсутність зв`язку з господарською діяльністю, фіктивність операцій (відсутність поставок), відсутність податкової правосуб`єктності, відсутність на момент перевірки податкових накладних або видача їх особою, яка не є платником податку додану вартість.

При цьому, пунктом 2 ст. 3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. встановлено: бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документу, дату і місце складання, назву підприємства, зміст та обсяг господарської операції, посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Пунктами 3, 4, 5, 6 ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. передбачено, "Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку з використанням електронних засобів оброблення інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.

Водночас, в силу приписів п. 44.1 ст. 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

При цьому, платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування (п. 44.2 ст. 44 ПК України).

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про витрати підприємства та її розкриття в фінансовій звітності визначено в "Положенні (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.01.2000 за №27/4248 (далі Положення №318).

Згідно п. 4 Положення №318 об`єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені (п. 6 Положення №318).

Статтею 1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі Закон №996-XIV) визначено, що господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV).

Поряд з цим, згідно абзацу другого п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за номером 168/704, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

В той же час, суд звертає увагу на думку колегії суддів Судової плати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладену у постановах від 03.11.2015 у справі №21-4471а15, від 26.01.2016 у справі №21-4781а15 про те, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Таким чином, у цілях підтвердження обґрунтованості заявлених податкових вигод має бути встановлений їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність первинних документів, у тому числі й відносно учасників та умов господарських операцій.

З аналізу наведених правових норм у їх системному зв`язку, суд дійшов висновку, що необхідною умовою для правомірності формування податкового кредиту та валових витрат, є фактичне здійснення господарської операції платником податків.

У свою чергу, фактичне здійснення господарської операції платником податків посвідчується, зокрема, належно оформленими податковими накладними та іншими первинними бухгалтерськими документами.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд встановив, що висновок відповідача, наведений ним в акті перевірки, ґрунтується на встановлених відповідачем фактах, які в цілому свідчать про відсутність підтвердження фактичного здійснення операцій з реалізації (поставки) товару надання послуг, а надані до перевірки первинні документи не опосередковувались реальним рухом активів від контрагентів.

За наявності у позивача передбачених Податковим кодексом України та Законом України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні належно оформлених первинних документів, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення, відсутність товарно-транспортних накладних суд не розглядає як доказ безтоварності господарських операції позивача.

Системний аналіз вищезазначених правових норм, дослідження наявних в матеріалах доказів, свідчить про те, що документи, на підставі яких позивач сформував податковий кредит та зобов`язання, відповідають критеріям первинного документу, а відтак дії позивача щодо формування податкового кредиту є правомірними.

З огляду на приписи положень пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, суд наголошує, що обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності продукція, роботи чи послуги мають вартісний характер і цінове вираження.

В акті перевірки, як на підставу відсутності фактичного здійснення господарських операцій між ПАТ "Металит" та його контрагентами перевіряючі посилаються на наявність інформації про існування кримінальних провадження за матеріалами яких, контрагенти позивача належать до підприємств з ознаками фіктивності.

В даному випадку слід зазначити, що з урахуванням положень статей 70, 72 Кодексу адміністративного судочинства України, належним доказом фіктивності підприємництва (протиправних дій певних фізичних осіб) є вирок суду у кримінальній справі, проте відповідачем не представлено вироку суду у кримінальній справі за фактом фіктивного підприємства контрагентів позивача.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що згідно з постановою Верховного Суду (касаційне провадження №К/9901/2030/17), №821/589/17 від 06.02.2018 року фактично здійснена господарська операція характеризується тим, що призводить до настання реальних змін майнового стану платника податків, а первинний документ, відповідно, це документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Рішення суду яке б набрало законної сили про визнання договорів укладених між позивачем та його контрагентами зазначеними у акті перевірки від 19.06.2019 року суду не надано.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про правомірність включення позивачем до складу податкового кредиту та витрат сум по взаємовідносинах з ТОВ "Транс-Ком-Інвест", ТОВ "Європостач", ТОВ "Торговий дім "Стілмет", ТОВ "ТД Єврокапітал", ТОВ "ТД Євраз-Експорт", ТОВ "Міапром", ТОВ "Завод Техносплав".

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, визнані судом загальновідомими, не потрібно доказувати.

Обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Даючи правову оцінку наведеним доказам, суд вважає, що ними підтверджується реальний характер господарських операцій позивача з його контрагентом, а відтак і правомірність формування позивачем витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість.

Як вбачається з акту перевірки позивача, відповідачем у ході перевірки встановлено відсутність у постачальника руху активів, зобов`язань чи власного капіталу у процесі здійснення господарської операції, відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей до вчинення задекларованих господарських операцій.

Разом з тим, Податковий кодексу України не ставить право на податковий кредит в залежність від обов`язкового підтвердження декларування відповідної суми податкових зобов`язань контрагентом. Податок на додану вартість є непрямим податком і сплачується при придбанні товару (послуги) не безпосередньо до бюджету, а постачальнику товарів (послуг). І лише у такого постачальника товару (послуг), який у складі вартості придбаного товару (послуги) отримав податок на додану вартість, виникають зобов`язання стосовно сплати податку до бюджету. При цьому, покупець товарів (послуг) не може нести відповідальність за постачальника.

Дана позиція відповідає практиці Верховного Суду України у подібних правовідносинах (постанова від 11.12.2007 р., справа № 21-137во06), де ВСУ дійшов висновку про те, що у разі невиконання контрагентом зобов`язання зі сплати податку до бюджету, відповідальність та негативні наслідки настають саме щодо цієї особи. Ця обставина не є підставою для позбавлення платника ПДВ права на його відшкодування у разі, коли цей платник виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має необхідні документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Така позиція, також, узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини.

Так, у справі «Булвес» АД проти Болгарії» (2009 рік, заява № 3991/03) визнано, що платник податку на додану вартість не має нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.

На час вчинення господарських операцій між позивачем та контрагентами, останні мали статус юридичної особи, були зареєстрований відповідно до вимог чинного законодавства України та включені до ЄДРПОУ.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем не доведена правомірність визначення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість та податку на прибуток, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, за сукупністю наведених обставин та враховуючи наявність письмових доказів, що підтверджують наведені позивачем доводи у позовній заяві та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом скасування податкових повідомлень рішень від 16.07.2019 року.

VI. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 19210,00 грн. (т.1, а.с.3).

З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.139, 246, 255, 292-297, 325, 382 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Металит" (вул. Є. Чикаленка, 1, корп.2, оф.201, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, код ЄДРПОУ - 36332954) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул.В.Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, код ЄДРПОУ - 43142606) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 16.07.2019 року №1, №1 та №1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 16.07.2019 року №1.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 16.07.2019 року №1.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області від 16.07.2019 року №1.

Присудити на користь Приватного акціонерного товариства "Металит" (вул. Є. Чикаленка, 1, корп.2, оф.201, м.Кропивницький, Кіровоградська область, 25006, код ЄДРПОУ - 36332954) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 19210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (вул.В.Перспективна, 55, м. Кропивницький, 25006, код ЄДРПОУ - 43142606).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.03.2020 року.

Суддя

Кіровоградського окружного

адміністративного суду Р.В. Жук