Справа № 340/560/20
Суддя: О.С. Петренко
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року справа № 340/560/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Дарницького районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, вул. Заслонова,16, м. Київ,02099

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить:

1) визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 03.02.2020 року, винесену старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні №6111604.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що оскаржувана постанова є протиправною оскільки відсутнє судове рішення та відповідний виконавчий документ щодо примусового стягнення грошових коштів з неї.

Ухвалою суду від 21.02.2020 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, з повідомленням сторін (а.с.8-9).

Зазначеною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву з відповідними доказами в їх обґрунтування.

03 березня 2020 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву разом з матеріалами виконавчого провадження, відповідно до якого, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, оскільки прийнята постанова відповідає вимогам чинного законодавства.

У судове засідання учасники справи не прибули, що відповідно до частини 3 статті 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У такому випадку фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснюється.

Перевіривши наявні матеріали справи та визначивши відповідні їм правовідносини сторін, суд дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи, на виконанні у Дарницькому районному відділі ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження: ВП №61141604 (боржник ОСОБА_1 ) з примусового виконання вимоги №Ф-17203-17/У, виданої 15.05.2019 р. ГУ ДПС у м. Києві про стягнення суми боргу в розмірі 21030,90 грн.

Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято вимогу від 15.05.2019р. №Ф-17203-17/У про сплату боргу (недоїмки) на суму 21030,90 грн. щодо боржника ОСОБА_1 . Зі змісту вимоги вбачається, що вона набрала чинності 27.12.2019р.

Судом встановлено, що 02.01.2020 р. за вих. №28/9/26-15-15-10-05-13 ГУ ДПС у м. Києві направлено до відповідача заяву про відкриття виконавчого провадження за вимогою про сплату боргу №Ф-17203-17/У від 15.05.2019 р., яка є виконавчим документом, відповідно до п.4 ст.25 Закону №2464-VI.

Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.02.2020р. ВП№61141604 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019р. №Ф-17203-17/У.

В подальшому у межах вказаного виконавчого провадження старшим державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника від 03.02.2020 року.

Позивач, не погоджуючись з зазначеною постановою, звернулась до суду з вказаними позовними вимогами.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VІІІ. (у подальшому - Закон №1404).

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до ч.4 статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VI від 08.07.2010р., орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Пунктом 1 ч.1 ст.26 Закону №1404 встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 ст.26 Закону №1404 передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону №1404 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Судом встановлено, що згідно з відміткою ГУ ДПС у м. Києві у вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 15.05.2019р. №Ф-17203-17/У вона набрала чинність з 27.12.2019р., а тому повинна бути пред`явлена до виконання відповідачу протягом трьох місяців, а саме: до 27.03.2020р.

Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. № 1404-VIII (далі Закон № 1404) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно ст.1. Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пункт 7 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Частиною 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. № 2464-VI (далі Закон № 2464) встановлено, що вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Пункт 1 ч. 1 ст. 26. Закону № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із заявою стягувача вказана вимога зареєстрована у ВДВС 02.01.2020р., тобто дана вимога пред`явлена до виконання вчасно, до збігу трьох місяців.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2020р. ВП№61141604 винесена без порушення ч. 1 ст. 12 Закону №1404.

Отже, постанова про арешт коштів боржника від 03.02.2020р., якою арешт накладено у межах суми стягнення, що відповідає ч.3 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.4), винесена старшим державним виконавцем правомірно та скасуванню не підлягає, внаслідок чого у задоволенні позову слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то підстави для стягнення на користь позивача судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 10-денний строк, установлений статтею 287 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 03.03.2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. Петренко