Справа № 120/2491/19-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2491/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Людмила Олександрівна

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

03 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

представника позивача: Усова Ю.В.

представника відповідача: Слюсар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року (м. Вінниця, 03 грудня 2019 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантінвест" до Державного реєстратора приватного нотаріуса Лукашенка Володимира Борисовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправною та скасування реєстраційної дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся в суд з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати проведену Державним реєстратором приватним нотаріусом Лукашенко В.Б. реєстраційну дію 5002608 від 06.07.2019 щодо внесення до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із змінами в установчих документах, згідно з якою до числа учасників ТОВ "Гарантінвест" були включені ОСОБА_2 з розміром внеску до статутного фонду 1667000,0 грн. та ОСОБА_3 з розміром внеску до статутного фонду 1667000,0 грн..

Відповідно до ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року провадження у справі закрито, у зв`язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись таким судовим рішенням, позивач оскаржив ухвалу суду першої інстанції до суду апеляційної інстанції, де посилаючись на доводи апеляційної скарги, просив скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження її розгляду до суду, який прийняв оскаржуване рішення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Визначаючись щодо правомірності прийняття судом першої інстанції ухвали про закриття провадження у справі колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позивачем вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки не містять ознак публічно-правового спору.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наведене.

Так, як встановлено з адміністративного позову, позивач не є стороною правовідносин, що виникли між відповідачем - державним реєстратором приватним нотаріусом Лукашенко Володимиром Борисовичем та третіми особами в справі - Кучинською Лілією Ігорівною, Кучинським Анатолієм Ігоровичем, за заявами яких відповідачем вчинено оскаржувану реєстраційну дію. При цьому позивач зазначає, що оскаржувана реєстраційна дія вчинена відповідачем без дотримання необхідного балансу між будь - якими несприятливими наслідками для його прав, свобод та інтересів, без врахування його участі у процесі вчинення реєстраційної дії. Позивач наголошує, що він, як учасник ТОВ "Гарантінвест" своєї згоди на вступ ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ТОВ " Гарантінвест" не давав. Також позивач зазначає, що, на його думку, особи, відомості про яких як про учасників ТОВ "Гарантінвест" були включені державним реєстратором до ЄДРПОУ, не набули корпоративних прав у встановленому законом порядку.

За визначенням термінів, наведеним в ст. 4 КАС України, 1) адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; 2) публічно-правовий спір - спір, у якому, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; 7) суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

В силу п.1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Тобто, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Згідно з п. п. 3 та 4 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

В свою чергу, позивач оскаржує до адміністративного суду дії суб`єкта владних повноважень - державного реєстратора, пов`язані з внесенням до ЄДРПОУ змін відомостей про юридичну особу, згідно з якими до числа учасників ТОВ «ГАРАНТІНВЕСТ» були включені ОСОБА_2 з розміром внеску до статутного фонду 1667000,0 гривень та ОСОБА_3 з розміром внеску до статутного фонду 1667000,0 гривень. При цьому позивач посилається на недотримання відповідачем встановленого законом порядку проведення такої реєстрації і, як учасник товариства, зазначає про порушення державним реєстратором його прав.

Слід зазначити, що заявлені позивачем позовні вимоги не відповідають ознакам та характеристикам публічно - правового спору з огляду на таке.

Так само, мотиви та обґрунтування адміністративного позову свідчать, що звернення позивача до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту його корпоративних прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, слід зауважити, що особа, яка вважає своє право чи інтерес порушеними через подання та внесення до ЄДР недостовірних відомостей, може вимагати їх захисту через корегування відомостей ЄДР та відображенні в ЄДР відповідних дійсних відомостей у спосіб, що забезпечить ефективне відновлення і захисту її порушених прав та інтересів, зокрема, шляхом скасування запису в ЄДР. Спір між учасниками юридичної особи або спір учасників юридичної особи з цією юридичною особою щодо скасування запису в ЄДР є корпоративним спором і підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства. Вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення в ЄДР відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту в ефективний спосіб.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року (Справа № 11-479апп18 (№ 805/4506/16-а), від 22 серпня 2018 року у справі №805/4505/16-а, від 04.09.2018 року у справі № 904/5857/17, від 04.06.2019 у справі №826/4204/17, від 12.06.2019 у справі № 344/10480/16-а.

Водночас, у прохальній частині клопотання про закриття провадження у справі, представник відповідача просив суд скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 06.08.2019 року.

Що стосується вказаного клопотання, слід зазначити наступне.

Відповідно до ухвали суду першої інстанції від 06.08.2019 заяву позивача про забезпечення позову задоволено, вирішено: заборонити суб`єктам державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, нотаріусам здійснювати державну реєстрацію в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань будь-яких змін щодо відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантінвест" () до набрання законної сили рішенням суду по суті у даній справі; зупинити дію реєстраційного запису 5002608 від 06.07.2019, щодо внесення до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань змін відомостей про юридичну особу, що не пов`язані із змінами в установчих документах, згідно з якою до числа учасників ТОВ "Гарантінвест" були включені ОСОБА_2 з розміром внеску до статутного фонду 1667000,0 грн. та ОСОБА_3 з розміром внеску до статутного фонду 1667000,0 грн.

За змістом ч. 1, 2 ст. 157 КАС України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Однак, в поданому представником відповідача клопотанні про скасування заходів забезпечення позову не наведено жодних мотивів та обґрунтувань такого клопотання.

Разом з тим слід наголосити, що, згідно з ч. 6 ст. 157 КАС України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 березня 2020 року.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.