Справа № 640/5182/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

06 березня 2020 року м. Київ №640/5182/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., ознайомившись із позовною заявою

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Cтолиця - Сервіс»
до Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонько Миколи Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», Філії у місті Києві та Київській області Державного підприємства «Сетам»
провизнання протиправними дій, скасування постанови від 25.02.2020 у ВП №58041036, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгово-транспортна компанія «Cтолиця - Сервіс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонько Миколи Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», Філії у місті Києві та Київській області Державного підприємства «Сетам» про визнання протиправними дій, скасування постанови від 25.02.2020 у ВП №58041036 та зобов`язання вчинити дії.

Через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києві 06.03.2020 від позивача надійшла уточнена позовна заява.

Ознайомившись з позовною заявою позивача з урахуванням уточненої позовної заяви від 06.03.2020, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За визначенням статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - це спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Із матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем заявлена вимога відносно зобов`язання Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонько Миколи Миколайовича, Державного підприємства «Сетам», Філії у місті Києві та Київській області Державного підприємства «Сетам» повернути майно, яке було вилучено на підставі постанови Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Солонько Миколи від 25.02.2020 про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні №58041036 заявлена не лише до особи, яка має статус суб`єкта владних повноважень, але й до осіб, які мають статус юридичних осіб.

Відповідно до статті 20 Господарсько-процесуального кодексу України, справи щодо спорів між суб`єктами господарювання розглядаються господарськими судами України.

Тому, стосовно позовних вимог, пред`явлених до Державного підприємства «Сетам» та до Філії у місті Києві та Київській області Державного підприємства «Сетам» позивачу необхідно уточнити позовні вимоги та надати письмові обгрунтування з приводу зазначеного.

Крім того, частиною п`ятою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

У разі порушення правил об`єднання позовних вимог, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Також згідно з частиною третьою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, дві з яких між собою є похідними.

Разом з тим, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн відповідно до платіжного доручення від 02.03.2020 №346.

Суд зазначає, що ставки сплати судового збору встановлено частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2 102, 00 гривні.

Враховуючи, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, дві з яких між собою є похідними то розмір судового збору, що підлягає сплаті становить 4 204,00 грн.

Відтак, беручи до уваги зазначене, позивачеві необхідно доплатити судовий збір у встановленому законом порядку (із врахуванням вже сплаченого судового збору) та надати суду докази сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачеві часу для усунення недоліків позову.

Керуючись статтями 160-161, 169, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до статей 293-294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.