Справа № 500/494/20
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення позову

Справа №500/494/20

04 березня 2020 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого Мартиць О.І., розглянувши в письмовому провадженні заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-54277-17 від 07 лютого 2020 року Головного управління ДПС у Тернопільській області, якою визначено суму грошового зобов`язання у розмірі 14134,81 грн. та вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-54277-17 від 08 листопада 2018 року Головного управління ДПС у Тернопільській області, якою визначено суму грошового зобов`язання у розмірі 14134,85 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

03.03.2020 від позивача ОСОБА_1 через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступила заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи від 05.12.2019 по виконавчому провадженні №60717078.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення його порушених прав, за захистом яких позивач звернувся до суду, застосувань згаданих заходів забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтерес стягувача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, в силу того, що є очевидними ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, наявні можливість існування небезпеки в заподіянні шкоди правам, свободам та інтересам позивача до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з такого.

Частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. (частина друга статті 154 КАС України)

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк. (частина третя статті 154 КАС України)

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом приписів частин четвертої, п`ятої, шостої статті 154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

За своїм змістом, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Суд звертає увагу, що статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існують зазначені підстави, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Зміст вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити адміністративний позов лише за наявності двох обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Як убачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, Головним управлінням ДФС у Тернопільській області складено вимогу від 08.11.2018 №Ф-54277-17-У про стягнення з позивача ОСОБА_1 суму грошового зобов`язання у розмірі 14134,81 по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до приписів статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з фіскальним органом, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену в результаті оскарження суму боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення фіскального органу або суду), фіскальний орган протягом десяти робочих днів надсилає в порядку, встановленому Законом, до органу державної виконавчої служби вимогу про сплату боргу (недоїмки).

Згідно інформації офіційного сайту "Автоматизована система виконавчого провадження" 27.11.2019 головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №60717078 з виконання вимоги №Ф-54277-17-У Головного управління ДФС у Тернопільській області виданої 08.11.2018 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 14134,85 грн.

05.12.2019 по даному виконавчому провадженню №60717078 винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Наведені обставини дають підстави для висновку, що примусове виконання спірної вимоги може призвести до стягнення з позивача суми недоїмки у примусовому порядку до винесення судового рішення

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Окрім цього Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі №826/14722/17 вказав, що забезпечення позову є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Отже, враховуючи ту обставину, що примусове виконання спірної вимоги може призвести до стягнення з позивача суми недоїмки у примусовому порядку, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявником наведено належні та переконливі докази існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, відповідно невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у випадку ухвалення рішення на його користь.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову з врахуванням норм частини першої статті 151 КАС України шляхом зупинення стягнення на підставі вимоги про стягнення боргу (недоїмки) по сплаті єдиного внеску Головного управління ДФС у Тернопільській області №Ф-54277-17-У від 08.11.2018.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 156 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №500/494/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування вимоги задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №60717078 на підставі вимоги про стягнення боргу (недоїмки) по сплаті єдиного внеску Головного управління ДФС у Тернопільській області №Ф-54277-17-У від 08.11.2018.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи та Тернопільському міському відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Князя Острозького, будинок 14.)

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ).

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 293, 295 КАС України.

Відповідно до частини восьмої статті 154 КАС України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя Мартиць О.І.

копія вірна:

Суддя Мартиць О.І.