Справа № 216/2093/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2020 року м. Дніпросправа № 216/2093/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховського Євгенія Борисовича на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року в адміністративній справі №216/2093/18 (головуючий суддя І-ї інстанції Бутенко М.В..) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховського Євгенія Борисовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 27.04.2018 року звернувся до Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до інспектора роти 3 бат. 2 УПП в м.Кривому Розі ДПП Мураховського Є.Б., в якому просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову серії ВР № 244992 від 18 квітня 2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.;

- закрити провадження у справі за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 244992 від 18.04.2018 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховським Є.Б. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП про адміністративні правопорушення закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову в задоволенні вимог адміністративного позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що при ухваленні рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

В апеляційній скарзі скаржник не заявив суду клопотання про розгляд справи за його участю. Інші учасники справи також не заявили суду клопотання про розгляд справи за їх участю.

З урахуванням викладеного суд вважає, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції можливо здійснювати без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що постановою інспектора роти № 3 батальйону №2 УПП в м.Кривому Розі ДПП Мураховського Е.Б. серії ВР №244992 від 18 квітня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень (а.с.6).

Відповідно до зазначеної постанови 18.04.2018 року о 20.30 годині в Центрально-Міському районі м.Кривого Рогу ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя пр.Пулковський та вул.Лермонтова на забороняючий сигнал світлофора, а саме жовтий, чим порушив п. 8.7.3 «г» ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн..

Не погодившись з постановою інспектора, позивач оскаржив її до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем по справі було надано відеозапис, однак з нього не вбачається, що саме ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху та проїхав на жовтий сигнал світлофора, оскільки відповідач перебував з іншого боку перехрестя, тому суд не може брати до уваги даний відеозапис в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Відтак, відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі по тексту - Правила) та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Оцінюючи правомірність дій відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Частиною першою статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5рп/15 роз`яснено положення частини першої статті 276 КУпАП стосовно змісту словосполучення «за місцем його вчинення». Зазначено, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Таким чином зазначеним рішенням роз`яснено, що словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно - територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектор роти № 3 батальйону №2 УПП в м.Кривому Розі ДПП Мураховський Е.Б. є уповноваженим працівником Управління патрульної поліції у Кривому Розі і має спеціальне звання «лейтенант поліції», а тому має повноваження розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП, які вчиняються на території Кривого Рогу.

Стосовно суті порушення колегія суддів зазначає наступне.

Особи, які порушують Правила, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством (п. 1.9 Правил).

Згідно пункту 8.7.3 «ґ» ПДР України жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Судом першої інстанції в рішенні зазначено, що відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, а відтак і вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення.

Відповідачем разом з відзивом на адміністративний позов (вх.№1875 від 31.07.2018 року) надано диск із відеозаписом з нагрудної бодікамери, на якому зафіксовано як саме правопорушення, так і процес фіксації (складання) постанови про адміністративне правопорушення.

З наданого до матеріалів справи відеозапису від 18.04.2018 року вбачається фіксування проїзду автомобіля на жовтий сигнал світлофору та процедура фіксування інспекторами правопорушення за участі позивача.

Під час вказаної процедури фіксування ОСОБА_1 спочатку заперечував проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофору, зазначав що почав перетин перехрестя на миготливий зелений сигнал світлофору. Після перегляду наданого інспекторами відеозапису правопорушення, позивач визнав, що проїхав перехрестя на жовтий сигнал, пояснив, що поспішав додому, оскільки забрав дружину з роботи, а перехрестя перетнув на жовтий тому що при обраному режимі швидкості руху при гальмуванні зупинився би на середині перехрестя.

Колегія суддів визнає вказаний відеозапис належним доказом у справі, підстави, зазначені позивачем в позові щодо скасування постанови про притягнення останнього до адмінвідповідальності, є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, протирічать ним, а відтак розцінюються судом як бажання позивача уникнути покарання.

Крім того, з вказаного відеозапису вбачається, що відповідачем було повідомлено ОСОБА_1 про складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення, роз`яснено позивачу права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та КУпАП.

Наведеним вище спростовуються посилання позивача, з якими погодився суд першої інстанції, про відсутність доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху .

Частиною другою статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення, зокрема, правил проїзду перехресть, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки позивач порушив пункт 8.7.3 «ґ» ПДР України, а тому на позивача відповідачем правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., тобто в межах санкції зазначеної норми КУпАП.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на тривалий час (1 рік 9 місяців) розгляду судом першої інстанції даної справи, яка відповідно до КАС України віднесена до категорії термінових справ.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що у відповідності до вимог статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову в задоволені позовних вимог.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховського Євгенія Борисовича на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року в адміністративній справі №216/2093/18 задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року в адміністративній справі №216/2093/18 скасувати.

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в м.Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховського Євгенія Борисовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак