Справа № 420/6846/18
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/6846/18

Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 13.05.2019р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Градовського Ю.М., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (ліквідаційна комісія) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (ліквідаційна комісія) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28.12.2018р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Луганській області (ліквідаційна комісія) про визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування йому в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.07.2014р. по 06.11.2015р.; визнання протиправними накази ГУМВС України у Луганській області №435 від 20.02.2015 року, №850 від 30.02.2015 року, №1136 від 30.04.2015 року, №1323 від 22.05.2015 року, №2269 від 02.09.2015 року, №2716 від 27.10.2015 року, №2797 від 25.11.2015 року, в частині нарахування йому грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в обмеженому розмірі; зобов`язання провести перерахунок йому грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в наказах ГУМВС України у Луганській області №435 від 20.02.2015 року, №850 від 30.02.2015 року, №1136 від 30.04.2015 року, №1323 від 22.05.2015 року, №2269 від 02.09.2015 року, №2716 від 27.10.2015 року, №2797 від 25.11.2015 року в розмірах, обчислених в позовній заяві; стягнення на його користь грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.07.2014р. по 06.11.2015р. в розмірі 29729,69грн., з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, в тому числі єдиного соціального внеску, перерахувавши зазначену суму на рахунок позивача в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 ; зобов`язання видати оновлену довідку про доходи за період проходження служби в Головному управлінні МВС України в Луганській області з 07.07.2014р. по 06.11.2015р., із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та зазначенням з яких сум відраховано єдиний соціальний внесок, з метою подальшого звернення до Пенсійного фонду України для перерахування пенсії. /т.1 а.с.174-178/

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він приймав безпосередню участь в період з 07.07.2014р. по 06.11.2015р. в антитерористичній операції (надалі - АТО), забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення АТО на території Луганської області, а відповідачем в порушення встановленого законодавством порядку, не в повному обсязі здійснено нарахування та виплату йому грошової винагороди за участь в АТО.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.05.2019р. позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального права, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 01.02.1996р. проходив службу в органах внутрішніх справ України та з 07.11.2015р. по 27.07.2016р. в Національній поліції. /т.1 а.с.130/

Так, наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 12.12.2014р. №97 визначено працівників МВС України, що перебувають у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпечення її проведення з метою виконання службових завдань, зокрема, полковник міліції ОСОБА_1 , начальник Лутугинського районного відділу Головного управління МВС у Луганській області, з 07.07.2014р. /т.1 а.с.127/

Наказом першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 17.11.2015р. №321 визначено осіб, що вибули зі складу сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, до пункту постійної дислокації, Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області: з 07.11.2015р. полковника міліції ОСОБА_1 , начальника Лутугинського районного відділу. /т.1 а.с.128-129/

Згідно довідки Головного управління Національної поліції в Луганській області від 18.08.2016р. №А-5335 полковник поліції ОСОБА_1 дійсно в період з 07.07.2014р. по 07.11.2015р., з 07.11.2015р. по 27.07.2016р. безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України районі/районах проведення Антитерористичної операції на території Луганської області, на підставі наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 12.12.2014р. №97; від 17.11.2015р. №321, від 07.12.2015р. №341, від 13.08.2016р. №226дск. /т.1 а.с.29/

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 25.07.2016р. №482о/с звільнено зі служби в поліції полковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділу Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Луганській області за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажання), з 27.07.2016р. з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 24 роки 08 місяців 13 днів, у пільговому обчисленні: 35 років 09 місяців 16 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 07 діб. /т.1 а.с.30/

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 05.09.2016р. №597о/с частково змінено пункт наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 25.07.2016р. №482о/с: полковника поліції ОСОБА_1 , начальника відділу Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Луганській області вважати звільненим за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу), з 27.07.2016р. з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 24 роки 08 місяців 13 днів, у пільговому обчисленні: 35 років 09 місяців 16 днів, з виплатою компенсації за невикористану в році звільнення відпустку у кількості 07 діб. /т.1 а.с.31/

Відповідно до довідки про доходи, виданої Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, від 19.11.2018р. №987/111/22-2018ЛК позивач отримав грошове забезпечення за період з 07.07.2014р. по 06.11.2015р. у розмірі 247979,30грн.

Разом з тим, як вбачається з вищезазначеної довідки одноразова грошова допомога за участь в АТО з 07.07.2014р. по 06.11.2015р. позивачу виплачувалася лише у лютому 2015р. в розмірі 3025грн.. березні 2015р. в розмірі 12857грн.. травні 2015р. в розмірі 35361грн., червні 2015р. в розмірі 11630грн., липні 2015р. в розмірі 8197грн., вересні 2015р. в розмірі 14523грн., жовтні 2015р. в розмірі 1133грн., листопаді 2015р. в розмірі 10586грн. Всього 97312грн. /т.1 а.с.40/

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо нарахування та виплати в повному обсязі винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розмір та порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям врегульовано ст.9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з ч.ч.2 та 3 ст.9 вищезазначеного Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядком та умовами виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджені наказом Міністерства оборони України від 02.02.2015р. №49 (надалі Порядок №49) визначався механізм та умови виплат винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій України, Головного управління розвідки Міністерства оборони України, Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної спеціальної служби транспорту (далі військовослужбовці) за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в антитерористичній операції (далі АТО), інших заходах в умовах особливого періоду.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку №49 військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно з п.2 розділу ІІ Порядку №49 розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №49 передбачено, що винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , на час виникнення спірних правовідносин, проходив службу в органах внутрішніх справ України, а тому дія вищезазначеного нормативно-правового акту розповсюджується на позивача, оскільки ним визначається порядок та умови виплати винагороди за безпосередню участь в АТО військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, зокрема, правоохоронних органів.

Відповідно до п.5 розділу ІІ Порядку №49 військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов: залучені до проведення АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України); перебувають у районі проведення АТО.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. №1275-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, в розділі «Луганська область» зазначено: м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, в якому позивач проходив службу, знаходиться в м. Сєвєродонецьк.

Отже, в період з 07.07.2014р. по 06.11.2015р. ОСОБА_1 перебував у районі проведення АТО, що не заперечується відповідачем.

Згідно ч.2-3 ст.13 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» за рішенням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із керівництвом відповідних суб`єктів боротьби з тероризмом, до широкомасштабних, складних антитерористичних операцій у районі їх проведення залучаються та використовуються сили та засоби (особовий склад та спеціалісти окремих підрозділів, військових частин, зброя, бойова техніка, спеціальні і транспортні засоби, засоби зв`язку, інші матеріально-технічні засоби) Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України, Збройних Сил України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, та органів охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, Управління державної охорони України.

Працівники правоохоронних органів, військовослужбовці та інші особи, які залучаються до антитерористичної операції, на час її проведення підпорядковуються керівнику оперативного штабу.

Як вбачається з наказу першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 12.12.2014р. №97 (по стройовій частині); наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) (по стройовій частині) від 17.11.2015р. №321, від 07.12.2015р. №341, від 13.08.2016р. №226дск, позивач залучався та безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових завдань, зокрема, з 07.07.2014р. по 07.11.2015р. /т.1 а.с.29/

Отже, колегія суддів вважає, що в період з 07.07.2014р. по 06.11.2015р. ОСОБА_1 , вищезазначеними наказами був залучений до проведення АТО та згідно вимог ст.13 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» перебував у підпорядкуванні (виконував завдання) керівництва штабу АТО.

Тобто, винагорода за безпосередню учать позивача в АТО за період з 07.07.2014р. по 06.11.2015р. повинна була нараховуватися та виплачуватися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.07.2018р. у справі №812/889/17; від 23.10.2018р. у справі №812/927/16; від 26.09.2019р. у справі 812/1327/17.

Апелянт посилається на те, що передбачені суми грошової винагороди за безпосередню участь в АТО виплачені ОСОБА_1 в повному обсязі у розмірі 97312грн. на підставі наказів Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області від 20.02.2015р. № 435, від 30.03.2015р. №850, від 30.04.2015р. №1136, від 22.05.2015 року №1323, від 25.06.2015р. №1640, від 28.07.2015р. №1961, від 02.09.2015 року №2269, від 28.09.2015р. №2484, від 27.10.2015р. №2716, від 25.11.2015р. №2797. /т.1 а.с.133-152/

Щодо розмірів виплати вищезазначеної винагороди позивачу, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» від 04.06.2014р. №158 (надалі - Постанова №158) за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 01 травня 2014 року виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2014 року №158» від 10.09.2014р. №417 внесені зміни до п. 2 Постанови №158, а саме доповнено абзацом наступного змісту: «виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі у зазначених операціях і заходах».

Постанова №417 офіційно оприлюднена в «Урядовому кур`єрі» від 13.09.2014р. №168, а тому і набрала чинності 13.09.2014р.

Пунктом 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про виплату винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України» від 23.07.2014р. №719 (надалі - Наказ №719), передбачає виплату особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за безпосередню участь в антитерористичних операціях починаючи з 01 травня 2014 року винагороди в розмірі 100% місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць.

Обчислення цієї винагороди здійснювалося з розрахунку місячного грошового забезпечення (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах. п. 2 наказу №719 передбачає виплату винагороди за час, обрахований із дня фактичного початку участі в операціях і заходах, зазначених у п.1 цього наказу, до дня завершення такої участі, в поточному місяці за минулий на підставі наказів начальників закладів, установ, організацій (начальникам - наказів вищих начальників, начальників органів внутрішніх справ.

Згідно з п. 4 Наказу №719, він підлягав застосуванню з 01.05.2014р.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України «Про внесення змін до наказу МВС України від 23 липня 2014 року №719» від 18.11.2014р. №1246, (надалі - Наказ №1246), п. 2 Наказу №719 доповнений новим абзацом, який передбачав, що особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, евакуйованим у зв`язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі в зазначених операціях і заходах, виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.3 Наказу № 1246, він підлягав застосуванню з 13.09.2014р.

Колегія суддів звертає увагу на те, що апелянтом безпідставно зазначено в апеляційній скарзі про не існування таких нормативно-правових актів, як постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення зміни до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2014 року №158» від 10.09.2014р. №417 та наказу Міністерства внутрішніх справ України «Про внесення змін до наказу МВС України від 23 липня 2014 року №719» від 18.11.2014р. №1246, оскільки вказані нормативно-правові акти ухвалювалися відповідними суб`єктами владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що грошова винагорода за безпосередню участь ОСОБА_1 в АТО за період з 07.07.2014р. по 02.02.2015р. повинна була нараховуватися та виплачуватися виходячи з розміру 100% місячного грошового забезпечення, але не менш 3000грн.

Згідно довідок про доходи, виданих Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, від 14.11.2018р. №987/111/22-2018ЛК; від 30.01.2019р. №174/111/22-2019 в період з 07.07.2014р. по 02.02.2015р. позивач отримав грошове забезпечення на загальну суму 51361,65грн., а саме за липень 2014р. (з 07.07.2014р.) 5227,13грн.; серпень 2014р. 6481,64грн.; вересень 2014р. 6481,64грн.; жовтень 2014р. 6481,64грн.; листопад 2014р. 5508,34грн.; листопад 2014р. - 4007,22грн.; грудень 2014р. - 8587,02грн.; січень 2015 року 8587,02грн. /а.с.42, 131/

Тобто, саме вищезазначені суми місячного грошового забезпечення позивача повинні були йому виплачуватися в якості розміру грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Разом з тим, відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» від 31.01.2015р. №24, яка набрала чинності 03.02.2015р. (надалі - Постанова №24), в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у відсотках місячного грошового забезпечення.

Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.

Пунктом 1 додатку №1 до Постанови №24 передбачено, що в період мобілізації (в тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, період проведення антитерористичної операції винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується за безпосередню участь військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно п.1 наказу №719 визначено виплачувати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям), льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації та водіям автотранспортних засобів Національної гвардії України за безпосередню участь в антитерористичних операціях, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою починаючи з 01.05.2014р. винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Обчислення цієї винагороди здійснюється з розрахунку місячного грошового забезпечення або заробітної плати (у тому числі з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди), за останньою займаною штатною посадою на час участі в зазначених операціях і заходах.

Таким чином, з 03.02.2015р. законодавством передбачено, що за безпосередню участь в антитерористичних операціях військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу правоохоронних органів виплачується винагорода, яка обчислюється у розмірі 100% місячного грошового забезпечення з розрахунку на місяць. Водночас, такий розмір не повинен бути меншим ніж 3000грн. на місяць. У випадках, коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу правоохоронних органів брали безпосередню участь у антитерористичній операції менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000грн.

Відповідно до довідок про доходи, виданих Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області, від 14.11.2018р. №987/111/22-2018ЛК; від 30.01.2019р. №174/111/22-2019 в період з 02.02.2015р. по 06.11.2015р. позивач отримав грошове наступне забезпечення: лютий 2015р. 8587,02грн., березень 2015р. 8456,92грн., квітень 2015р. 8456,92грн., травень 2015р. - 8196,70грн., червень 2015р. 8196,70грн., липень 2015р. - 10078,23грн., серпень 2015р. 8349,20грн., вересень 2015р. 3841,94грн., жовтень 2015р. 12292,86грн., листопад 2015р. (по 06.11.2015р.) 2458,58грн. /а.с.42, 131/

Згідно довідки Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Луганській області від 29.01.2019р. №6/2-201к ОСОБА_1 перебував у відпустках, зокрема, з 20.04.2015р. по 08.05.2015р.; з 14.09.2015р. по 30.09.2015р. Повідомлено, що інформація про перебування ОСОБА_1 на лікарняному відсутня. /т.1 а.с.132/

Тобто, відповідач повинен був нарахувати та сплатити ОСОБА_1 винагороду за безпосередню участь позивача в АТО за період з 03.02.2015р. по 06.11.2015р. в загальному розмірі 71521,82грн., а саме за лютий 2015р. - 8587,02грн., березень 2015р. - 8456,92грн., квітень 2015р. 5356,05грн. (8456,92/30*19), травень 2015р. 6081,42грн.(8196,70/31*23), червень 2015р. - 8196,70грн., липень 2015р. - 10078,23грн., серпень 2015р. 8349,20грн., вересень 2015р. 1664,84грн.(3841,94/30*13), жовтень 2015р. 12292,86грн., листопад 2015р. (по 06.11.2015р.) 2458,58грн.

З рахуванням зазначених розрахунків та періодів обчислення з 07.07.2014р. по 02.02.2015р. та з 03.02.2015р. по 06.11.2015р., позивачу повинно було бути нараховано та сплачено грошової винагороди за безпосередню участь в АТО у розмірі 122883,47грн. (71521,82+51361,65), але фактично відповідачем нараховано та сплачено - 97312грн.

Таким чином, протиправною бездіяльністю відповідача було порушено право позивача на отримання в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, оскільки не виплачено 25571,47грн. (122883,47-97312) вищезазначеної винагороди.

Водночас, частиною 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; надалі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 1 ст.15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». (надалі Закон №2262-ХІІ)

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, ч.3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Тобто, отримана, а також та що підлягає нарахуванню та виплаті позивачу, грошова винагорода за участь в АТО не підлягає включенню до грошового забезпечення, оскільки її виплата здійснювалася не постійно та вказана виплата не входять до встановленого ч.3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019р. у справі №522/2738/17; постанові Верховного Суду від 28.03.2019р. у справі №431/4088/16.

Таким чином, колегія суддів вважає, що у відповідача не має правових підстав для видачі ОСОБА_1 оновленої довідки про доходи за період проходження служби в Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області з 07.07.2014р. по 06.11.2015р., із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції та зазначенням з яких сум відраховано єдиний соціальний внесок, з метою подальшого звернення до Пенсійного фонду України для перерахування пенсії, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції при вирішенні справи не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає скасуванню, а апеляційна скарга частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області (ліквідаційна комісія) задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 року скасувати в частині зобов`язання Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області провести перерахунок ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в наказах ГУМВС України у Луганській області №435 від 20.02.2015 року, №850 від 30.02.2015 року, №1136 від 30.04.2015 року, №1323 від 22.05.2015 року, №2269 від 02.09.2015 року, №2716 від 27.10.2015 року, №2797 від 25.11.2015 року в розмірах, обчислених в позовній заяві; стягнення коштів з Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області, на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю при нарахуванні в повному обсязі грошової винагороди за безпосередню участь ОСОБА_1 в антитерористичній операції в період часу з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року на користь ОСОБА_1 в розмірі: 29729,69грн., з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, в тому числі ССВ, перерахувавши зазначену суму на рахунок ОСОБА_1 АТ «Ощадбанк»; зобов`язання Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області надати ОСОБА_1 оновлену довідку про доходи за період проходження служби в ГУМВС України у Луганській області з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової винагороди за безпосередню участь в АТО з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 , та зазначенням з яких сум відраховано єдиний соціальний внесок (ЄСВ) з метою подальшого звернення до Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.

Ухвалити у цій частині постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області провести перерахунок ОСОБА_1 грошової винагороди за безпосередню участь в АТО в наказах ГУМВС України у Луганській області №435 від 20.02.2015 року, №850 від 30.02.2015 року, №1136 від 30.04.2015 року, №1323 від 22.05.2015 року, №2269 від 02.09.2015 року, №2716 від 27.10.2015 року, №2797 від 25.11.2015 року в розмірах, обчислених в позовній заяві; зобов`язання Головного управління МВС України у Луганській області в особі Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Луганській області надати ОСОБА_1 оновлену довідку про доходи за період проходження служби в ГУМВС України у Луганській області з 07.07.2014 року по 06.11.2015 року із зазначенням усіх складових грошового забезпечення, в тому числі грошової винагороди за безпосередню участь в АТО з урахуванням позовних вимог ОСОБА_1 , та зазначенням з яких сум відраховано єдиний соціальний внесок (ЄСВ) з метою подальшого звернення до Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії.

Стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Луганській області (ліквідаційна комісія) на користь ОСОБА_1 грошову винагороду за безпосередню участь в антитерористичній операції за період з 07.07.2014р. по 06.11.2015р. в розмірі 25571 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна)грн. 47 коп., з урахуванням усіх необхідних за законом відрахувань, в тому числі єдиного соціального внеску, перерахувавши зазначену суму на рахунок позивача в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_2 .

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий суддя Крусян А.В.
Судді Градовський Ю.М. Яковлєв О.В.