Справа № 759/5964/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 759/5964/19 Суддя (судді) першої інстанції: Бабич Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді: Собківа Я.М.,

суддів: Земляної Г.В., Костюк Л.О.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного Управління Держгеокадастру у Київській області, у якому просив скасувати постанову від 15 березня 2019 року № 15-ДК/0018По/08/01-19 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 11 лютого 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області було складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 15-ДК/50/НП/09/01/-19, яким встановлено, що ПП ОСОБА_1 допущено самовільне зайняття земельної ділянки площею 0,2625 га, за що передбачена відповідальність п. б) ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, також має місце використання земельної ділянки під об`єктом нерухомого майна площею 0,1200 га з порушенням вимог ст. 125,126 Земельного кодексу України.

05.03.2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області було складено Протокол про адміністративне правопорушення № 15-ДК/011П/07/01-19, встановлено порушення статей п. б) ст. 211, ст. 125, 126 Земельного кодексу України, за яке передбачена відповідальність статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пунктом «б» частини першої статті 211 Земельного кодексу України.

15 березня 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області було винесено постанову № 15-ДК/0018ГІо/08/01-19 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. відносно позивача.

При проведені обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0071 виявлено ресторанний комплекс «Шинок Паничі », що підтверджується актом обстеження №15-ДК/1/АО/10/01/-19 від 18.01.2019 року та відповідною фотофіксацією, що відображено в протоколі.

Листом Броварської місцевої прокуратури Київської області від 08.02.2019 року №1128 вих-19, надано ситуаційну схему земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , складену сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_2 , відповідно до якої загальна площа користування ресторанного комплексу «Шинок Паничі» складає 0,3825 га.

Згідно плану формування території, розробленого у складі проекту формування територій і встановлення меж Погребської сільської ради та с. Погреби, затвердженого рішенням Броварської районної ради Київської області №66 від 23.02.1999 року, на території с. Погреби Броварського району Київської області під об`єктом нерухомого майна (будівлею лазні) закріплена земельна ділянка площею 0,1000 га.

Вважаючи оскаржувану постанову від 15 березня 2019 року № 15-ДК/0018По/08/01-19 про накладення адміністративного стягнення незаконною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, за приписами статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

За змістом частини другої статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 126 Земельного кодексу України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до пункту "б" частини першої статті 211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Як зазначено у постанові, за порушення вимог ст. 125 - 126 Земельного кодексу України, передбачена відповідальність згідно з ст. 53-1 КУпАП.

Статті 125 та 126 Земельного кодексу України вказують на момент виникнення права на земельну ділянку, який пов`язується з необхідністю оформлення речових прав на земельну ділянку.

Згідно зі ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

Відповідно до ч.1 ст.53-1 КУпАП самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу II Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 року № 6, у разі виявлення порушення законодавства у сфері використання та охорони земель, за яке Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність, державний інспектор складає протокол про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 5 розділу II Інструкції у протоколі зазначаються, зокрема,:

- відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (прізвище, ім`я та по батькові, день, місяць та рік народження, місце народження, сімейний стан, у тому числі кількість утриманців (у разі наявності інформації), фактичне місце проживання/реєстрації (поштова адреса), посада та місце роботи або навчання (повне найменування юридичної особи та її місцезнаходження); якщо особа не працює, про це робиться відмітка);

- місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення. Суть правопорушення описується якомога точніше згідно з вимогами відповідної статті КпАП України, на підставі якої складається протокол;

- нормативно-правові акти, вимоги яких порушено та які встановлюють відповідальність за вчинене правопорушення (з обов`язковим зазначенням статей (їх частин), пунктів, абзаців тощо.

При цьому, Додатком 1 до Інструкції затверджено бланк протоколу про адміністративне правопорушення, який заповнюється державними інспекторами державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель при виявленні правопорушення.

Так, оскаржувану постанову винесено за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, у свою чергу протокол про адміністративне правопорушення складено з урахуванням відомостей, отриманих внаслідок здійснення обстеження земельної ділянки та проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в діях позивача міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.53-1 КУпАП.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем незаконно самовільно зайнято земельну ділянку площею 0,2625 га та ним використовується без дозвільних (правовстановлюючих) документів, а тому його правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином відсутні правові підстав для визнання протиправною та скасування постанови від 15 березня 2019 року № 15-ДК/0018По/08/01-19 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., а також для закриття провадження в адміністративній справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, оскільки відповідачем правомірно прийнято оскаржувану постанови з дотриманням вимог чинного законодавства.

Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції цілком правомірно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що окружним адміністративним судом при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини чи порушено норми процесуального права.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 27 листопада 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Собків Я.М.

Суддя Земляна Г.В.

Суддя Костюк Л.О.