Справа № 1.380.2019.001335
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

05 березня 2020 року

м. Київ

справа №1.380.2019.001335

адміністративне провадження №К/9901/27147/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів Єзерова А. А., Чиркіна С. М.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду (суддя Сакалош В. М.) від 23 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду (головуючий суддя Святецький В. В., судді: Пліш М. А., Шинкар Т. І.) від 27 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання протиправним та скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Львівської міської ради (далі - Виконком), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просили визнати протиправним та скасувати рішення Виконкому від 20 липня 2018 року № 774 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом зі знесенням житлового будинку на АДРЕСА_1 » зі змінами, які внесені рішенням Виконкому від 07 грудня 2018 року № 1347 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету від 20 липня 2018 року № 774».

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року, позовну заяву залишено без розгляду на підставі ч. 4 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки позивачами пропущено строк звернення до адміністративного суду.

Приймаючи вказані судові рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що про спірне рішення Виконкому від 20 липня 2018 року № 774 позивачам достеменно було відомо у серпні 2018 року, про яке, в свою чергу, ОСОБА_1 зазначав в поданій міському голові м. Львова заяві від 16 серпня 2018 року. Однак, до суду позивачі звернулися з цим позовом лише 22 березня 2019 року, тобто після спливу шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Касаційного адміністративного суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу позивачі зазначають, що строк звернення до суду з цим позовом має рахуватися з дати, коли Виконкомом було прийнято рішення від 07 грудня 2018 року № 1347, яким внесено зміни до рішення відповідача від 20 липня 2018 року № 774.

16 грудня 2019 року Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду відкрив касаційне провадження у цій справі, а ухвалою від 04 березня 2020 року призначив її до розгляду.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, 20 липня 2018 року Виконком прийняв рішення № 774 «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на будівництво гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом зі знесенням житлового будинку на АДРЕСА_1 . Згідно абз. 2 п. 2.4 додатка до вказаного рішення встановлено, що відступи будівлі/споруди від червоної лінії вулиці - 1, 5 м. Будівля блокується до 2КЖ з південного заходу та фундаменту багатоквартирного будинку ( АДРЕСА_2 ) з північного сходу.

16 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до міського голови м. Львова Садового А. І. із заявою, в якій просив прийняти відповідні міри та зупинити здійснення незаконної діяльності. У вказаній заяві позивач зазначив, що 20 липня 2018 року відповідач прийняв рішення, яким затвердив містобудівні умови та обмеження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на «Будівництво багатоквартирного будинку з підземним автопаркінгом та вбудованими нежитловими приміщеннями на АДРЕСА_1 , які, на думку ОСОБА_1 , є протиправними, оскільки передбачене риття котловану нижче нульового рівня фундаменту будинку може призведе до руйнування або до пошкодження будинку позивача.

В подальшому, рішенням Виконкому від 07 грудня 2018 року № 1347 внесено зміни до рішення виконавчого комітету від 20 липня 2018 року № 774, виклавши другий абзац п. 2.4 додатка у новій редакції: «Відступи будівлі/споруди від червоної лінії вулиці - 0,0 м. Будівля блокується до 2КЖ з південного заходу та до межі ділянки (АДРЕСА_6) з північного сходу».

Вважаючи протиправним рішення відповідача від 20 липня 2018 року № 774, 22 березня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з цим позовом за захистом порушених, на їх думку, прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, ч. 1 ст. 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За ч. 4 ст. 123 цього Кодексу, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч. 3, 4 ст. 123 цього Кодексу.

Обґрунтовуючи свою позицію, скаржники стверджують, що строк для звернення з цим позовом повинен обчислюватися з 07 грудня 2018 року, коли були внесені зміни в оскаржуване рішення Виконкому від 20 липня 2018 року № 774.

Колегія суддів погоджується з твердженнями судів попередніх інстанцій про безпідставність цих доводів, оскільки зміни, внесені рішенням Виконкому від 07 грудня 2018 року № 1347, стосуються лише відступу від червоної лінії вулиці та межі ділянки ( АДРЕСА_5 ) з північного сходу. При цьому, в частині блокування будівлі до 2КЖ з південного заходу, які позивачі вважають протиправними, вказаним рішенням не змінювалися, а тому права та законні інтереси позивачів рішенням від 07 грудня 2018 року № 1347 не порушенні, і саме ці зміни позивачі не оспорюють.

Таким чином, колегія суддів вважає вірними висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що строк оскарження рішення Виконкому від 20 липня 2018 року № 774 повинен обчислюватися з дня, коли позивачі звернулися до міського голови зі скаргою на це рішення (16 серпня 2018 року), а не з моменту внесення змін до нього рішенням відповідача від 07 грудня 2018 року.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів суду касаційної інстанції, не вбачає порушень судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, які б могли призвести до скасування оскаржуваних рішень.

З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір при дотриманні норм процесуального права, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: І. В. Саприкіна

Судді: А. А. Єзеров

С. М. Чиркін