Справа № 638/17463/18
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/17463/18

Провадження № 2-а/638/53/20

03.03.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Подус Г.С.

при секретарі Коваленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби Геології та надр України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної служби Геології та надр України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідно до якого просила постанову відповідача про накладення адміністративного стягнення від 18.10.2018 № 68 скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 18.10.2018 року Державною службою геології та надр України, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 07.09.2018 року №00388, складеного головним спеціалістом Східного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України Дьомка П.П., винесена постанова №68 про накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 57 КУпАП.

Позивач з постановою не погоджується, вказує, що вона є безпідставною та необґрунтованою, позивачем не порушувались положення вказаної статті. Пояснила, що відповідачем при винесенні постанови порушено вимоги ст. 38 КУпАП, вказала також що вона не є суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 57 КУпАП.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву Вх. №60858 від 26.12.2018 року, в якому проти задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити. Вказали, що 07.09.2018 року Держгеонадра було встановлено, що відповідальною за дотриманням вищевказаних виявлених порушень є ОСОБА_1 . Також вказали, що допущення процедурних помилок не може зумовлювати скасування правильно прийнятої по суті Постанови №68 від 18.10.2018 року.

27.11.2018 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач, представник позивача в судове засідання з`явились, позовні вимоги підтримали з обставин викладених в позові.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, враховуючи наявні в матеріалах справи відомості щодо належного повідомлення учасників справ про дату, час та місце проведення судового засідання, а також ту обставину, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи у відповідності до ст. 268, 286 КАС України, суд дійшов висновку про можливість продовження розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

25.02.2009 року Державною службою геології та надр України видано спеціальний дозвіл ПАТ «Фармстандарт-Біолік», строк дії 20 років.

02.07.2012 року між Державною службою геології та надр України, в особі Начальника Управління з надання надр у користування Сушка Олександра Васильовича, який діє на підставі наказу Держгеонадр від 01.09.2011 року №60 та довіреності від 01.09.2011 №6, з однієї сторони, та Публічне акціонерне товариство «ФАРМСТАНДАРТ-БІОЛІК», в особі Голови Правління Стащенко Олександра Олеговича, який діє на підставі статуту, укладено Угоду №4932 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин.

18.10.2018 головним спеціалістом Східного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Дьомкою П.П. складено протокол про адміністративне правопорушення № 000388, відповідно до якого ОСОБА_1 , яка працює на посаді начальника відділу охорони праці і охорони навколишнього середовища ПАТ «Фармстандарт-БІОЛІК», вчинила адміністративне правопорушення, а саме не виконується пункт 3 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №4932 від 25.02.2009 року межі зон санітарної охорони не встановлені місцевою радою на її території; - не виконала п. 7 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №4932 від 25.02.2009 року не проведений обов`язковий моніторинг та наукове супроводження виконання особливих умов передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами, чим порушено частину 4 статті 57 КУпАП. Надракористувачем внаслідок порушення вимог законодавства про надра отримано дохід у розмірі 86704,45 грн., шо становить 98,4 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до постанови Держгеонадр від 18.10.2018 № 68 про накладення адміністративного стягнення, гр. ОСОБА_1 , яка працює на посаді начальника відділу охорони праці і охорони навколишнього середовища ПАТ «Фармстандарт-БІОЛІК», вчинила адміністративне правопорушення на Помірківському родовищі (північна околиця м. Харкова): не виконала пункт 3 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №4932 від 25.02.2009 року межі зон санітарної охорони не встановлені місцевою радою на її території; - не виконала п. 7 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №4932 від 25.02.2009 року не проведений обов`язковий моніторинг та наукове супроводження виконання особливих умов передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами, чим порушено частину 4 статті 57 КУпАП. Надракористувачем внаслідок порушення вимог законодавства про надра отримано дохід у розмірі 86704,45 грн., шо становить 98,4 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вказаною постановою позивача визнано винною у вчиненні зазначеного правопорушення та накладено на останнього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100, 00 грн.

Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Положеннями ч. 4 ст. 57 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення особливих умов спеціального дозволу на користування надрами, якщо це не пов`язано з отриманням доходу у великих розмірах . Отримання доходу у великих розмірах має місце, коли його сума у триста і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

При цьому, згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2.1. Інструкції з оформлення Державною службою геології та надр України матеріалів про адміністративні правопорушення та накладення адміністративних стягнень, затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України 14.08.2013 № 347 (далі по тексту - Інструкція), повноваження щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення покладаються наказом Держгеонадр України на посадових осіб структурних підрозділів Державної служби геології та надр України, на які покладено здійснення державного геологічного контролю (далі - уповноважені посадові особи органів державного геологічного контролю).

При вчиненні громадянами і посадовими особами адміністративних правопорушень у сфері надрокористування, передбачених статтею 57 або 58 КУпАП, уповноважені посадові особи органів державного геологічного контролю складають згідно зі статтею 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення (далі - протокол) за формою, наведеною в додатку 1 до цієї Інструкції (п. 2.2. Інструкції).

Згідно п. 2.3. Інструкції, при виявленні порушень вимог законодавства про надра, які вчинені посадовими особами підприємств, установ та організацій, їх структурних або відокремлених підрозділів незалежно від форм власності та видів господарської діяльності, протокол складається відносно особи, яка вчинила порушення законодавства про надра, а якщо таку особу встановити неможливо, - то відносно посадової особи, яка відповідає за стан надрокористування на цьому підприємстві (в установі, організації), а у разі, якщо така особа не призначена, - відносно керівника підприємства, установи чи організації.

Положеннями п. 2.4. Інструкції визначено, що факт вчинення адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою посадовою особою органу державного геологічного контролю за результатами перевірки надрокористувачів. Протокол складається на місці вчинення правопорушення.

При складанні протоколу в ньому обов`язково вказується частина відповідної статті КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність (п. 2.5. Інструкції).

Відповідно до положень п. 2.6. Інструкції, при складанні протоколу слід чітко та детально викладати всі відомості, передбачені формою протоколу, звертаючи особливу увагу на точність і повноту викладення складу правопорушення.

Згідно п. 2.12. Інструкції, до протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, згідно ст. 251 КупАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому, положеннями ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова не містить посилання на докази, які були враховані відповідачем під час її винесення, а також доказів, які підтверджували б винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 57 КУпАП, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості зробити висновок про те, що відповідачем всебічно, повно і об`єктивно досліджено всі обставини справи.

Крім того, відповідачем не зазначено, яким саме чином позивач вчинила адміністративне правопорушення, що виразилось в не виконанні пункт 3 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №4932 від 25.02.2009 року межі зон санітарної охорони не встановлені місцевою радою на її території; - не виконанні п. 7 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами №4932 від 25.02.2009 року не проведений обов`язковий моніторинг та наукове супроводження виконання особливих умов передбачених дозволом та угодою про умови користування надрами, чим порушено частину 4 статті 57 КУпАП.

В свою чергу, протокол про адміністративне правопорушення, який послугував підставою для винесення оскаржуваної постанови, також не містить достатніх даних про те, на підставі яких саме доказів відповідач зробив висновок про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 57 КУпАП, більш того, не зрозуміло яким чином відповідач вирішив, що позивач є суб`єктом у розумінні ч. 4 ст. 57 КУпАП, адже відповідачем не досліджувались посадові обов`язки позивача, а тому незрозуміло, яким чином було встановлено, що саме ОСОБА_1 є відповідальною особою за дотримання особливих умов спеціального дозволу на користування надрами.

З врахуванням наведеного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 57 КУпАП, оскільки під час винесення оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем було допущено порушення порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, зокрема не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні, до матеріалів справи не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про вчинення позивачем дій, відповідальність за які передбачена ч. 4 ст. 57 КУпАП.

При цьому, відповідач в судове засідання не з`явився, доказів на спростування зазначених обставин суду не надав.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що відповідачем не доведено суду правомірності прийнятого ним рішення, натомість наявні в матеріалах справи докази підтверджують позицію позивача. З огляду на зазначене позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби Геології та надр України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову Державної служби геології та надр України 18.10.2018 № 68 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: