Справа № 420/1910/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1910/20
УХВАЛА

05 березня 2020 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Аракелян М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради (; адреса: вул. Косовська, 2Д, м. Одеса, 65074), третя особа Підприємство «Саардана» (; адреса: вул. Академіка Вільямса, 41/В, м. Одеса, 65038) про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом заборони вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заяву ОСОБА_1 до Управління розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом заборони Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради виконувати Вимогу (Припис) про демонтаж тимчасової споруди №106818 за адресою: АДРЕСА_2 (фактично м АДРЕСА_3 ) до набрання рішення по справі законної сили.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями заява №420/1910/20 о 16:45:40 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Позивач вказує у заяві, що він є засновником та керівником Підприємства «Саардана», якому 19.12.2013 року було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 15001342, об`єкт нерухомого майна нежитлове приміщення, адреса об`єкта - АДРЕСА_3 , приміщення 101, площа -98,6 кв.м.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 16.06.2015 року у справі №815/1875/15 скасовано рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції Привалової Є.Є. від 19.12.2013 №9278266 про державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення 101, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

З моменту скасування реєстрації на вказане нежитлове приміщення позивачем вчиняються дії на відновлення реєстрації та оформлення права користування земельною ділянкою.

27.02.2020 року отримано Вимогу (Припис) від 27.02.2020 року №106818 про демонтаж тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_2 у строк до 04.03.2020 року. Видана Вимога (Припис) невідомому суб`єкту господарювання.

Видача оскаржуваної вимоги (припису) від 27.02.2020 року здійснена на підставі Акту обстеження від 24.02.2020 року №106817.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів, представник позивача вказує, що у випадку невжиття заходів забезпечення адміністративного позову буде існувати очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Подальший розгляд справи при відсутності заходів забезпечення позову може привести до непоновлення порушених прав, адже після здійснення демонтажу скасування припису від 27.02.2020 року буде формальним та не здатне буде поновити право, яке існувало до порушення.

З огляду на це, оскаржувана вимога (припис), на переконання позивача, не відповідає нормам чинного законодавства, що свідчить про її неправомірність, а наслідки, які будуть спричинені реалізацією вимоги (припису) від 27.02.2020 року, унеможливлять відновлення порушених прав позивача, у зв`язку із цим заява про забезпечення позову і подається.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову та письмові докази, надані разом із позовною заявою, суд дійшов наступного.

Згідно ч.1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п.2 ч.1 ст. 153 КАС України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 7 статті 154 КАС України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів заяви про забезпечення позову вбачається, що вона відповідає положенням ст.152 КАС України, наявний документ про сплату судового збору за подання такої заяви у встановленому законодавством розмірі. Підстави для повернення заяви про забезпечення позову заявнику без розгляду відсутні. Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає розгляду по суті.

Згідно ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частиною 1 ст.151 КАС України передбачено, що позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Як зазначено у пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При поданні заяви про забезпечення позову позивачем не надано будь-яких доказів, які б підтверджували очевидність протиправності винесеної вимоги (припису). Позивач надає пояснення стосовно того, що для проведення законної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_3 ним вчиняються дії. Однак, на момент його звернення із вказаною заявою про забезпечення позову відсутні докази належності вказаного об`єкта на праві власності позивачу чи його підприємству.

Таким чином, суд вважає недоведеним довід позивача стосовно очевидності ознак протиправності вимоги (припису).

Більше того, суд акцентує увагу на тому, що Вимога (Припис) стосується об`єкту нерухомого майна за адресою АДРЕСА_2 , тоді як позивачем надано документи про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт за адресою АДРЕСА_3 . В силу відсутності в оскаржуваній Вимозі (Приписі) суб`єкта господарювання встановити юридичний зв`язок позивача чи його підприємства з оскаржуваною Вимогою неможливо.

Згідно даний Публічної кадастрової карти земельна ділянка за вказаною адресою :20:038:0003 перебуває у комунальній власності.

З огляду на зазначене, відсутні докази наявності юридичного зв`язку між оскаржуваним актом та особою, яка звертається до суду із заявою про забезпечення позову.

Поряд із цим, заявлені заходи забезпечення стосуються заборони відповідачу виконувати Вимогу (Припис) від 27.02.2020р., що не узгоджується із змістом Вимоги, яка звернена до невизначеного суб`єкта для виконання ним, а не Управлінням, вимоги (припису) про демонтаж тимчасової споруди у строк до 04.03.2020р.

Отже запропоновані заходи забезпечення не узгоджуються із обґрунтуванням необхідності їх вжиття, які пов`язуються заявником із неможливістю поновлення його прав у разі, якщо дію Припису не буде зупинено, хоча виконувати Припис має сама особа, якій він адресований, а не суб`єкт, який його видав (відповідач).

Розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що заява про забезпечення позову не є надуманою, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, спосіб забезпечення позову є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечення захисту своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача, а не завдати шкоди правам та інтересам відповідача.

Водночас суд зазначає, що забезпечуватись можуть лише матеріально-правові вимоги позивача. Тобто, будь-які інші вимоги, які не є предметом спору в межах конкретної справи забезпеченню не підлягають.

Заходи щодо забезпечення позову повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

На підставі викладеного, суд відмовляє ОСОБА_1 в забезпеченні позову за заявою від 04.03.2020 року (вх.№10162/20) до пред`явлення позову шляхом заборони Управлінню розвитку споживчого ринку та захисту прав споживачів Одеської міської ради виконувати Вимогу (Припис) про демонтаж тимчасової споруди №106818 за адресою: АДРЕСА_2 (фактично АДРЕСА_3 ) до набрання рішення по справі законної сили.

Керуючись ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в забезпеченні позову до пред`явлення позову за заявою від 04.03.2020 року (вх.№10162/20) по справі №420/1910/20.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено згідно із ч.1 ст.295 КАС України протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення в апеляційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч.2 ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян