Справа № 400/373/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/373/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів:Семенюка Г.В., Федусика А.Г.

при секретарі П`ятіній В.В.

за участю: представника позивача - Палій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівер-готель» до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22 листопада2018 року за № 6 та № 6, якими на позивача накладені штрафні санкції за порушення законодавства про обіг готівки,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

11 лютого 2019 року ТОВ «Рівер-готель» звернулось до суду з адміністративним позовом в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення про накладення штрафних санкцій за порушення законодавства про обіг готівки прийняті ГУ ДФС у Миколаївській області від 22 листопада 2018 року за № 6 та № 6.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що ним дотримані вимоги Положення про ведення касових операцій у Національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України 15 грудня 2004 року № 637 (надалі - Положення № 637) та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29 грудня 2017 року № 148 (надалі - Положення № 148) щодо своєчасного та повного оприбуткування готівки в касі в день її фактичного надходження, а висновки ГУ ДФС ґрунтуються на хибному тлумаченні законодавства. Крім того, відповідач не врахував того, що в своїй діяльності позивач керувався індивідуальною податковою консультацією, що звільняє його від відповідальності.

Позивач уважав:

- оскаржені податкові повідомлення-рішення протиправними оскільки ними не було враховано вимоги відповідних положень законодавства України, а саме: статті 2 (зазначення терміну «денний звіт», «оприбуткування» та інші), пункт 9 статті 3, статті 17 Розділ V Закону України від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», пункту 2.6 глави 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637, пункту 11 розділу 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року N 148, пункту 7, пункту 2 «Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 року N 199, а саме значення термінів Z-звіт, «зміна», а також вимоги Примітки 1 цієї постанови.

- зазначені вище податкові повідомлення-рішення грубо порушують норми частини 2 статті 19 Конституції України, підпункту 4.1.4. пункту 4.1. статті 4, підпункту 20.1.19. пункту 20.1 статті 20, пункту 109.2. статті 109, пункту 111.2. статті 111, пункту 113.3 статті 113 Податкового кодексу України, частини 2 статті 238 Господарського кодексу України, які передбачають правові підстави для застосування штрафних (фінансових) санкцій до платників податків.

- вищевказані податкові повідомлення - рішення суперечать наданій позивачу індивідуальній податковій консультації ДФС від 05 лютого 2019 року № 394/6/99-99-14-05-01-15/ІПК індивідуальній податковій консультації ДФС від 16 листопада 2018 року № 4864/6/99-99-14-05-01-15/ІПК якою ДФС дозволила керуватися позивачу, роз`ясненню відділу організації роботи Головного управління ДФС у Закарпатській області під назвою «Для власників РРО та КОРО: нюанси друкування звітного чеку та оприбутковування готівки» від 20 квітня 2016 року, яке викладене на сайті ДФС України за посиланням: http://zak.sfs.gov.ua/media-ark/news-ark/245866.html листу ДПА України від 24 грудня 2009 року № 13432/6/23-7015/1445, пункту 2.2.7. Оглядового листа ДПА України від 06 липня 2009 року №14083/7/23-7017/572 «Про направлення оглядового листа» який викладено на сайті ДФС України за посиланням: http://sfs.gov.ua/arhiv/podatkova-baza-do-nabrannya-chinnosti-podatkovim-kodeksom/baza-podatkovih-rozyasnen/schodo-podatkovogo-kontrolyu/61360.html, а також Листу ДПА України від 07 листопада 2002 року № 7501/6/23-2119.

- податкове повідомлення - рішення від 22 листопада 2018 року №6 прийняте на підставі висновків, зроблених посадовими особами відповідача за результатами проведення фактичної перевірки позивача та викладених у акті перевірки №0253/14/29/14/35889967 від 29 жовтня 2018 року, а саме висновків про те, що позивачем «не оприбуткуванні готівкові кошти у Книзі обліку розрахункових операцій № Р/1 від 19 квітня 2017 року на суму 185431,90 грн відповідно до Додатку № 1 до Акту фактичної перевірки за КОРО № Р/1 від 19 квітня 2017року, а саме те, що позивач несвоєчасно (на наступний день) роздрукував одинадцять (11) фіскальних звітних чеків». Вищезазначене, на думку посадових осіб відповідача, свідчить про порушення позивачем вимог пункту 2.6. глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року N 637.

- податкове повідомлення - рішення від 22 листопада 2018 року № 6 прийняте на підставі висновків, зроблених посадовими особами відповідача за результатами проведення фактичної перевірки позивача та викладених у акті перевірки № 0253/14/29/14/35889967 від 29 жовтня 2018 року, а саме висновків про те, що позивачем було «допущено неоприбуткування готівки у повній сумі їх фактичних надходжень шляхом не формування та не друкування фіскального звітного чеку за період надходження готівки з 07 вересня 2018 року 01:00 по 08 вересня 2018 року 00:11 у сумі 578,00 грн.». Зазначене, на думку посадових осіб відповідача, свідчить про порушення позивачем вимог пункту 11 розділу 2 «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року N 148.

- висновки посадових осіб відповідача по вищевказаним податковим повідомленням-рішенням помилковими, зробленими без врахування всіх положень законодавства України та такими, що суперечать роз`ясненням податкових органів та усталеній судовій практиці, а накладені на підставі цих висновків на позивача штрафні (фінансові) санкції, застосовані без урахування передбачених законодавством України правових підстав, з огляду на наступне.

В Роз`ясненні ГУ ДФС у Закарпатській області під назвою «Для власників РРО та КОРО: нюанси друкування звітного чеку та оприбутковування готівки», яким керувався позивач під час здійснення бухгалтерського обліку у закладі харчування, фахівці органів ДФС роз`яснюють власникам РРО, що вимоги щодо роздрукування на РРО фіскальних звітних чеків визначені у пункті 9 статті 3 Закону №265. Зокрема, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для, подальшого її переказу зобов`язані щоденно друкувати на таких реєстраторах (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій. Ця норма враховує особливості роботи РРО, які повинні забезпечувати друкування таких звітів за кожний робочий день.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 23 липня 2019 року задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівер-готель» (вул. Спортивна, 9, м. Миколаїв, 54015, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ).

Визнав протиправним та скасував податкові повідомлення-рішення № 6, № 6, прийняті 22 листопада 2018 р. Головним управлінням ДФС у Миколаївській області.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рівер-готель» (вул. Спортивна, 9, м. Миколаїв, 54015, ) судові витрати у виді судового збору в розмірі 14 122,05 грн. (чотирнадцять тисяч сто двадцять дві гривні п`ять копійок).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Головне управління ДФС в Миколаївській області подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує увагу на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд не надав належної оцінки факту оприбуткування готівки у КОРО саме на підставі роздрукованих Z-звітів, а тому готівка одержана позивачем у сумі 188 293,90 вважається неоприбуткованою у встановленому законом порядку.

- судом також не враховано, що суми готівки,що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

- при вирішення справи суд не врахував, що у разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням розрахункової книги оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі, книзі обліку розрахункових операцій.

- Інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву до позову.

Обставини справи.

29 жовтня 2018 року ГУ ДФС провела фактичну перевірку ТОВ «Рівер-готель» щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, виробництва та обігу підакцизних товарів, результати якої оформлені Актом № 0253/14/29/14/35889967 (надалі - Акт перевірки) (а. с. 19-22, т. 1).

В Акті перевірки відповідач зробив висновок про наявність таких порушень у сфері обігу готівки з боку позивача:

- неоприбуткування готівки в повній сумі її фактичного надходження в книгах обліку розрахункових операцій (надалі - КОРО) на підставі фіскальних звітних чеків. Сума не оприбуткованої готівки у КОРО № Р/1 від 19 квітня 2017 р. складає 185 431,90 грн.; у КОРО № Р/4 від 4 травня 2017 р. сума неоприбуткованої готівки складає 2 284,0 грн., чим порушено вимоги пункту 2.6. Положення № 637;

- неоприбуткування готівки в повній сумі її фактичного надходження шляхом не формування та нероздрукування фіскального звітного чеку за період надходження готівки з 7 до 8 вересня 2018 р. в сумі 578,0 грн., чим порушено пункт 11 Положення № 148.

Загальна сума неоприбуткової готівки складає 188293,90 грн. (185 431,90+2 284+578=188 293,90).

Не погодившись з висновками Акту перевірки, 9 листопада 2018 р. позивач подав на нього заперечення, які 21 листопада 2018 р. ГУ ДФС розглянула та залишила без задоволення (а. с. 27-44, т. 1).

На підставі Акта перевірки, 22 листопада 2018 р. відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення:

- № 6, яким позивачу нарахований штраф в розмірі 938 579,50 грн.;

- № 6, яким нарахований штраф в розмірі 2 890,0 грн. (а. с. 16-17, 25-26, т. 1).

Позивач оскаржив ці рішення в адміністративному порядку до ДФС України, яка залишила скарги без задоволення (а. с. 45-61, т. 1).

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наступних мотивів, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Так, зокрема, суд першої інстанції зазначив, що позивач, як слідує з додатку до Акта перевірки, діяв у відповідності алгоритму: оскільки ТОВ «Рівер-готель» працює цілодобово, то в деяких випадках, зміна РРО розпочинається в один календарний день, а закінчується в інший календарний день, але зміна РРО у всіх випадках тривала не більше 24 годин і протягом дня, в якому закінчувалась зміна РРО, позивач роздруковував фіскальні звітні чеки та вклеював їх у КОРО (а.с. 23, т 1).

Також судом першої інстанції враховано і те, що позивач діяв у відповідності до індивідуальної письмової податкової консультації ДФС України від 5 лютого 2019 р., в якій наведено саме такий порядок дій для позивача (а.с. 116-118, т. 1). В цій же податковій консультації міститься посилання на іншу податкову консультацію ДФС України від 16 листопада 2018 р., в якій наводиться такий самий порядок оприбуткування готівки (а.с. 93-95, т. 1).

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Згідно з статтею 3 частини 1 пункту 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: щоденно друкувати на реєстраторах розрахункових операцій (за виключенням автоматів з продажу товарів (послуг) фіскальні звітні чеки у разі здійснення розрахункових операцій.

Як визначено пунктом 1.2. Положення № 637, оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Підприємства (підприємці) здійснюють облік операцій з готівкою у відповідних книгах обліку (пункту 2.2. абзац 2 Положення № 637).

Розрахунковим документом є документ установлених форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ та ін.), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку РРО або заповнений вручну (абзацу 15 статті 2 Закону № 265/95-ВР).

Згідно підпункту 2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637 (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13 січня 2005 року за № 40/10320), уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Відповідно до приписів абзацу 22 статті 2 Закону № 265/95-ВР, фіскальний звітний чек це документ встановленої форми що повинен відображати інформацію денних підсумків розрахункових операцій здійснених на протязі робочої зміни касира та підлягає щоденному друку.

Аналогічні по суті норми містить і Положення № 148.

Пункт 2 Вимог щодо реалізації фіскальних функцій реєстраторами розрахункових операцій для різних сфер застосування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2002 р. № 199 (надалі - Вимоги № 199) визначає, що Z-звіт - це денний звіт з обнуленням інформації в оперативній пам`яті та занесенням її до фіскальної пам`яті реєстратора, а зміна - період роботи реєстратора від реєстрації першої розрахункової операції після виконання Z-звіту до виконання наступного Z-звіту.

За приписами пункту 7 Вимог № 199, усі режими роботи реєстратора, крім тих, що забезпечують усунення причин блокування, повинні блокуватися у разі перевищення максимальної тривалості зміни.

У примітках до формату і розрядності даних Вимог № 199 міститься уточнення, що максимальна тривалість зміни РРО не повинна перевищувати 24 годин.

Таким чином, при щоденній роботі РРО, Z-звіт необхідно виконувати щодня по закінченню робочої зміни, але не пізніше 24 годин того дня, в якому закінчується зміна РРО.

З урахуванням викладеного, положення статті 3 частини 1 пункту 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та пункту 2.6. Положення № 637 слід розуміти таким чином, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, мають своєчасно та в повній мірі оприбутковувати всю готівку, яка надходить до каси, та щоденно, тобто кожного робочого дня по закінченню зміни, але не пізніше 24 годин цього ж дня, друкувати на РРО фіскальні звітні чеки і забезпечувати їх зберігання в КОРО.

Відповідно до статті 53 пункту 53.1. Податкового кодексу України (надалі - ПК України), не може бути притягнуто до відповідальності, включаючи фінансової (штрафні санкції та/або пеня), платника податків (податкового агента та/або його посадову особу), який діяв відповідно до індивідуальної податкової консультації, наданої йому у письмовій формі, а також узагальнюючої податкової консультації, за діяння, що містить ознаки податкового правопорушення, зокрема на підставі того, що у подальшому така податкова консультація була змінена або скасована. Положення абзацу першого цього пункту застосовуються до індивідуальної податкової консультації, за умови що вона зареєстрована в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій.

Податкова консультація, надана ДФС України ТОВ «Рівер-готель» зареєстрована в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій за посиланням https://cabinet.sfs.gov.ua/registrs/ipk.

З урахуванням наведеного, колегія суду не вбачає в діях позивача порушення порядку ведення касових операцій, а тому нарахування відповідачем штрафів з цього приводу є безпідставним, а податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Водночас суд при вирішенні спірного питання враховує наявність Указа Президента України «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України» від 20.06.2019 р. № 418/2019, яким скасовано Указ Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.95 р. № 436/95.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що податковим органом не наведено жодних доказів щодо порушень в діях позивача, оскільки ТОВ «Рівер-готель» працює цілодобово, то в деяких випадках, зміна РРО розпочинається в один календарний день, а закінчується в інший календарний день, але зміна РРО у всіх випадках тривала не більше 24 годин і протягом дня, в якому закінчувалась зміна РРО, позивач роздруковував фіскальні звітні чеки та вклеював їх у КОРО (а. с. 23, т. 1).

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень в діях позивача, тому правильним є висновок суду першої інстанцій про наявність правових підстав для скасування оспорюваних податкових повідомлень-рішень прийнятих ГУ ДФС у Миколаївській області від 22 листопада 2018 року за № 6 та № 6, якими на позивача накладені штрафні санкції за порушення законодавства про обіг готівки.

Доводи апеляційної скарги.

З приводу доводів апелянта, що готівка одержана позивачем у сумі 188 293,90 вважається не оприбуткованою у встановленому законом порядку, оскільки її оприбуткування здійснювалось на наступний день після одержання готівкових коштів колегія суддів зазнає наступне.

Як було зазначено вище ТОВ «Рівер-готель» працює цілодобово. В деяких випадках, зміна РРО розпочинається в один календарний день, а закінчується в інший календарний день, але зміна РРО у всіх випадках триває не більше 24 годин і протягом дня, в якому закінчувалась зміна РРО, позивач роздруковував фіскальні звітні чеки та вклеював їх у КОРО. Тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що податковим органом не наведено жодних доказів щодо порушень в діях позивача.

Також наявні в матеріалах справи копії касової книги, прибуткових ордерів та КОРО, які підтверджують, що готівка у сумі 188 293,90 грн , яка надходила до каси позивача, була своєчасно (тобто в день її фактичного надходження протягом 24 годин) та в повному обсязі оприбуткована позивачем.

Таким чином висновки відповідача, зроблені ним в Акті фактичної перевірки не відповідають первинним документам позивача, а саме: касовій книзі, прибутковим ордерам та КОРО, які наявні в матеріалах справи та підтверджують оприбуткування позивачем в повному обсязі грошових коштів (а.с.62-73,99-106, т.1, ).

Суд зазначає , що при вирішенні спірного питання не мала місце невідповідність сум, тобто неоприбуткування сум звелось до штрафів за порушення порядку оприбуткування готівки (на думку відповідача), але колегія суддів відхиляє ці доводи , враховуючи факт щоденного роздрукування Z-звітів з врахуванням особливостей здійснення діяльності в торгівельній одиниці суб`єкта господарювання (цілодобовий режим роботи об`єкта).

На спростування доводів апелянта, щодо друкування Z-звіту у день одержання суб`єктом готівкових коштів, що є однією із необхідних дій, завдяки якій є можливим належним чином оприбуткування готівки відповідно до норм законодавства суд зазначає наступне.

Позивач діяв у відповідності до індивідуальної письмової податкової консультації ДФС України від 5 лютого 2019 року, в якій наведено саме такий порядок дій для позивача (а. с. 116-118, т. 1).

В цій же податковій консультації міститься посилання на іншу податкову консультацію ДФС України від 16 листопада 2018 р., в якій знов таки наводиться той же порядок оприбуткування готівки, а саме якщо суб`єкт господарювання працює цілодобово і робоча зміна закінчується наступного календарного дня (наприклад о 08 годині 00 хвилин), то фіскальний звітний чек повинен роздруковуватися кожного дня після закінчення робочої зміни, тобто після 08 години 00 хвилин, але не пізніше 24 годин, які минули від реєстрації першої розрахункової операції після виконання попереднього «Z-звіту» (а. с. 93-95, т. 1).

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно по суті дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Рівер-готель» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі № 400/373/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Федусик А.Г.