Справа № 824/532/19-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/532/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Т.М.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

06 березня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВІДЕНС ТРЕЙД" на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року (ухвалене в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВІДЕНС ТРЕЙД" до Головного управління ДФС у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна фіскальна служба України про визнання протиправними та скасування рішень, про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна фіскальна служба України про визнання протиправними та скасування рішень, про зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

29 січня 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги.

02 березня 2020 року до суду від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, яке мотивоване тим, що він не зможе прибути в судове засідання, у зв`язку із значною віддаленістю та фізичним станом.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Колегія суддів зауважує, що значна віддаленість не є обставиною, яка є обґрунтованою підставою для відкладення розгляду справи.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В той же час, будь яких належних та достатніх доказів поважності неможливості прибуття в судове засідання представника позивача до суду не надано, також, в клопотанні про відкладення розгляду справи не обґрунтовано підстав необхідності відкладення судового засідання (бажання надати додаткові докази, пояснення, тощо), а відтак доводи заяви є необґрунтованими.

При цьому суд враховує, що в матеріалах справи достатньо доказів для повного дослідження обставин справи та прийняття законного рішення у справі без участі сторін в порядку письмового провадження.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявка суду не відомі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 03 березня 2020 року було прийнято протокольну ухвалу.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕВІДЕНС ТРЕЙД» зареєстроване як юридична особа та взяте на облік, як платник податків.

Основним видом діяльності ТзОВ «ЕВІДЕНС ТРЕЙД» є роздрібна торгівля пальним. (а.с. 11).

30.09.2018 р. позивач склав податкову накладну та направив для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 30013 та №30014. (а.с. 13-14, 20-21).

Згідно квитанцій від 15.10.2018 р. податкові накладні №30013 та №30014 прийнято податковим органом, а реєстрація зупинена на підставі п.201.16 ст. 201 ПК України. (а.с. 15, 22).

20.11.2018 р. позивач надав податковому органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. (а.с. 16, 23).

21.11.2018 р. комісією Головного управління ДФС у Чернівецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію, або відмову в реєстрації, податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 996388/41969589 та № 996255/41969589 про відмову у реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВІДЕНС ТРЕЙД» від 30.09.2018 року № 30013 та №30014. (17-18, 24-25).

Позивач подав скарги до комісії ДФС з питань розгляду скарг на рішення від 21.11.2018 р. № 996388/41969589 та № 996255/41969589, однак 06.12.2018 р. рішеннями №48862/41969589/2 та №48873/41969589/2 залишено вказані скарги без задоволення. (а.с.19, 26).

Вважаючи рішення відповідача № 996388/41969589 та № 996255/41969589 про відмову у реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕВІДЕНС ТРЕЙД» від 30.09.2018 року № 30013 та №30014 протиправним, позивач звернувся до суду для їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV, постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року N 1246 "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних", постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року N 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно з п. 185.1 ст. 185 розділу ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року N 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок N 1246).

Пунктом 12 Порядку N 1246 передбачено, зокрема, здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Згідно з п. 13 та п. 14 Порядку N 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року N 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Постанова 117).

Згідно з п. 2 Постанови N 117 визначено поняття: моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства; критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик; ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складання та надання податкової накладної / розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а"/"б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а"/"б" пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено у такій податковій накладній / розрахунку коригування та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.

Відповідно до п. 6 Постанови N 117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з пп. 4 п. 13 Постанови N 117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 14 Постанови N 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

-договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

-договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

-первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

-розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

-документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Пунктами 19-21 Постанови N 117 визначено, що Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення, серед іншого, про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі або відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (за Переліком документів); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Статтею 56 ПК України платнику податків надано можливість оскаржити рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Аналізуючи доводи апелянта, що на вимогу податкового органу ТзОВ «ЕВІДЕНС ТРЕЙД» було надано усі необхідні та достатні документи, які свідчать про реальність проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, колегія суддів зазначає наступне.

Встановлено, що на виконання умов договору поставки №П18-15б/ЛТ від 07.09.2018 р., укладеного між ТзОВ «ЕВІДЕНС ТРЕЙД» та ТзОВ «ЛІВАЙН ТОРГ», позивачем складено 30.09.2018 р. та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 30013 та №30014.

Згідно квитанцій про зупинення реєстрації податкових накладних від 30.09.2018 р. № 30013 та №30014 вказано про зупинення реєстрації на підставі п. 201.16 ст. 201 ПК України. Вказано, що податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Позивачу запропоновано подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних позивач 20.11.2018 р. подав податковому органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Однак, судом апеляційної інстанції встановлено, що список документів, який було прикріплено позивачем до вказаних повідомлень від 20.11.2018 р. частково не відкривався, що унеможливлювало перевірити документи необхідні для реєстрації податкових накладних.

Як було встановлено під час розгляду справи в суді першої інстанції, із переліку вказаних електронних документів, завантажувались (були закріплені): договір поставки П18-156ЛТ від 2018 р.; додаток 2 до договору П18-156/ЛТ від 07.09.2018 р. (опис бланків довірчих документів); додаток 3 до договору П18-156/ЛТ від 07.09.2018 р. (бланки акту приймання передачі товару); сертифікати відповідності продукції бензину А95-Євро5-Е5, А92-Євро5-Е5, ДП-Євро5-ВО. Решту документів не завантажувались.

Крім того, податковим органом надано суду першої інстанції скріншоти з журналу поданих 20.11.2018 р. документів ТзОВ «ЕВІДЕНС ТРЕЙД» для реєстрації податкової накладної №30014, де в списку вказано наступні електронні документи: платіжне доручення 14056 від 2018_10_19; договір поставки П18-156ЛТ від 2018 р.; пояснення 2018; сертифікат відповідності Газ (бт) 2018_05; платіжне доручення 14337 від 2018_10_29; сертифікат відповідності Газ (спбт) 2017; додаток 4 від 2018_09_07 договір П18-156_ЛТ; сертифікат відповідності ДП-Л-Євро5-ВО; сертифікат відповідності ГАЗ (суміш проп); дод 1 від 2018_09_07 договір П18-156_ЛТ; акт 2 від 2018_09_30 догов П18-156_ЛТ; дод 2 від 2018_09_07 договір П18-156_ЛТ; сертифікат відповідності А95-Євро5-Е5; сертифікат відповідності А92-Євро5-Е5; дод 3 від 2018_09_07 договір П18-156_ЛТ.

Із переліку вказаних електронних документів, завантажувались (були закріплені): договір поставки П18-156ЛТ від 2018 р.; додаток 2 до договору П18-156/ЛТ від 07.09.2018 р. (опис бланків довірчих документів); додаток 3 до договору П18-156/ЛТ від 07.09.2018 р. (бланки акту приймання передачі товару); сертифікати відповідності продукції бензину А95-Євро5-Е5, А92-Євро5-Е5, ДП-Євро5-ВО, ГАЗУ; акт приймання-передачі товару від 30.09.2018 року. Решту документів не завантажувались.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта, що ТзОВ «ЕВІДЕНС ТРЕЙД» було надано усі необхідні та достатні документи, оскільки доказів того, що вказані документи взагалі були відкриті та досліджені Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області відповідачем не надано, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в судовому засіданні в суді першої інстанції на вимогу суду надати для дослідження документи, які було надано в електронному вигляді до податкового органу для реєстрації податкових накладних, представник позивача повідомив суду, що документи були подані відповідачу і саме відповідач зобов`язаний їх надати.

Також представник позивача зазначив, що обов`язок доказування обґрунтованості прийнятих рішень у відповідності до ст. 77 КАС України лежить на відповідачу, а тому будь - яких інших документів, ніж ті, що містяться у справі надати немає змоги.

Суд погоджується з доводами апелянта, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Однак, на переконання колегії суддів у відповідності до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Тобто, аналіз вказаної норми свідчить про те, що на позивача також покладено обов`язок надання доказів, які б підтверджували помилковість оскаржуваних дій чи рішень суб`єкта владних повноважень.

При цьому, на переконання колегія суддів відповідачем було надано до матеріалів справи достатньо належних доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваних рішень, водночас позивач ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав доказів, які б свідчили про протиправність рішень від 21.11.2018 р. № 996388/41969589 та № 996255/41969589.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, ЄСПЛ у п. 36 по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року).

Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що оскаржувані рішення, є правомірними і не підлягають скасуванню.

При цьому, апеляційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені ст. 317 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню, оскільки доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Натомість оскаржуване рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення адміністративного спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВІДЕНС ТРЕЙД" залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.