Справа № 640/14318/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Київ №640/14318/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві

до Головного територіального управління юстиції у м. Києві

Головного державного виконавця Григорян Олени Грайрівни

про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Головне управління Держгеокадастру у м. Києві (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 69, ) з позовом до Головного територіального управління юстиції у м. Києві (м. Київ, пров. Музейний,2-д, ), Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайрівни (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайрівни від 19.07.2019 ВП №58392435 про накладення на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Головним управління Держгеокадастру у м. Києві, в межах компетенції, було вжито всіх встановлених чинним законодавством України заходів для виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 03.07.2018 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №826/14200/17, а також повідомлено головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. про обставини, які значно ускладнюють виконання зазначених рішень судів та хід розгляду апеляційної скарги. Таким чином, підстави для застосування штрафу до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві за невиконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №826/14200/17 - відсутні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач у встановлені судом строки відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Градобуд» звернулося до суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Самчук К.С. (далі - відповідач-1), Головного управління Держгеокадастру у місті Києві (далі - відповідач-2), в якому просив:

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,3964 га, за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 9, та її кадастровий номер :79:027:0002;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,3964 га за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 9, з кадастровим номером :79:027:0002;

- визнати протиправним та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Самчук К.С. про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру №РВ-017 від 11 жовтня 2017 року;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Градобуд» про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (реєстраційний номер ЗВ-016 від 13 вересня 2016 року);

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві вжити дії щодо реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки, площею 5270 кв.м., що розташована по м. Київ, вул. Предславинська, 9, кадастровий номер :79:027:0002 за ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Градобуд».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2018 року вказаний адміністративний позов було задоволено частково:

- визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,3964 га, за адресою: за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 9, з кадастровим номером :79:027:0002 та її кадастровий номер :79:027:0002;

- зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у м. Києві скасувати запис у Поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки, площею 1,3964 га за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 9, з кадастровим номером :79:027:0002;

- в задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 листопада 2018 року апеляційну скаргу Київської міської ради задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2018 року змінено, шляхом викладення абзацу третього його резолютивної частини наступним чином: «Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрацію земельної ділянки площею 1,3964 га за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 9, з кадастровим номером :79:027:0002».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 31 січня 2019 року № 826/14200/17 вказані судові рішення залишено без змін.

19.02.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58392435 з примусового виконання виконавчого листа №826/14200/17, виданого 06.12.2018 Окружним адміністративним судом м. Києва про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у м. Києві закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням державної реєстрацію земельної ділянки площею 1,3964 га за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 9 з кадастровим номером :79:027:0002».

19.07.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. у виконавчому провадженні №58392435 було винесено постанову про накладення штрафу на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві в розмірі. 5 100, 00 грн.

Незгода позивача з постановою про накладення штрафу від 06.08.2019 зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 статті 26 цього Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними в розумінні наведених норм Закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналізуючи наведені положення статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", суд дійшов до висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому, чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року в справі № 821/1568/16.

Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Поважними в розумінні Закону України "Про виконавче провадження" можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі №127/3770/17.

Надаючи оцінку поважності причин невиконання Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №826/14200/17, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, з метою виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №826/14200/17, Державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Самчук К.С. 25.02.2019 за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру сформовано заяву №ЗВ-019 (копію додано позивачем до матеріалів справи) стосовно скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером №:79:027:0002, однак, враховуючи наявність зареєстрованих речових прав на зазначену земельну ділянку програмним забезпеченням Державного земельного кадастру було заблоковано розгляд вказаної заяви, що підтверджується роздруківкою з програмного забезпечення Державного земельного кадастру).

В подальшому, на адресу Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. позивачем було надіслано письмові пояснення від 08.04.2019 №8-26-0.42-1872/2-19 про виконання рішення суду, в яких викладено обставини щодо об`єктивної неможливості виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №826/14200/17, зокрема, позивачем було зазначено, що станом на даний час, у встановленому законодавством порядку на земельну ділянку з кадастровим номером :79:027:0002 зареєстровані право комунальної власності територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради від 02.05.2015 (реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав - 8667428) та право постійного користування Перинатального центру м. Києва, від (0.12.2018 (реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав - 29418660), про що Головне управління Держгеокадастру у м. Києві листом від 07.03.2019 № 8-26-0.42-1139/2-19 поінформувало Відділ примусового виконання рішень Управління державної 'виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві. Позивачем наголошено, що вищевказані обставини свідчать про те, що у визначений судом спосіб постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №826/14200/17 не може бути виконана автоматизованою системою Державного земельного кадастру в повному обсязі, так як наявні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду.

Вказані обставини підтверджуються наявною в матеріалах справи копією листа від 08.04.2019 №8-26-0.42-1872/2-19.

Окрім того, судом встановлено, що у зв`язку з тим, що під час виконання Державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у м. Києві Самчук К.С. рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.07.2018 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №826/14200/17 виникли обставини, які значно ускладнювали виконання зазначених рішень судів, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. було подано до Окружного адміністративного суду міста Києва заяву (подання) від 12.04.2019 про встановлення способу і порядку виконання рішення суду, в задоволенні якої, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 по справі № 826/14200/17 було відмовлено.

Станом на момент прийняття державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу від 19.07.2019 за невиконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №826/14200/17, ухвала Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 про відмову у встановленні способу і порядку виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 липня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія «Градобуд» до Державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у місті Києві Самчук Катерини Сергіївни, треті особи: Київська міська рада, Перинатальний центр м. Києва про зобов`язання вчинити дії, скасування рішення - перебувала на розгляді у Шостому апеляційному адміністративному суді.

Таким чином, з наведених вище обставин справи вбачається, що Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві станом на момент винесення спірної постанови про накладення штрафу вчинялись дії, спрямовані на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №826/14200/17, проте, виконати таку постанову у встановлені строки не вдалось за можливе, враховуючи об`єктивні причини, що підтверджуються доказами по справі, наданими позивачем.

Так, суд наголошує, що інформацією наданою позивачем з програмного забезпечення Державного земельного кадастру підтверджується факт неможливості погодження заяви стосовно скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером №:79:027:0002, причина такого рішення: зареєстровані речові права.

Натомість, суд наголошує, що позивачем вчинялись активні дії спрямовані на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду та повідомлення державного виконавця про неможливість такого виконання.

На переконання суду, встановлені судом обставини свідчать про поважність причин невиконання судового рішення станом на момент винесення оскаржуваної постанови, а відтак, встановлення відповідачем станом на 19.07.2019 факту невиконання Головним управлінням Держгеокадастру у м. Києві постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2018 по справі №826/14200/17 не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Зворотнього відповідачем під час розгляду справи не доведено, відзив на позовну заяву не надано, обов`язок щодо доведення правомірності оскаржуваної постанови про накладення штрафу, покладеного на нього приписами ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України не виконано.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім того, частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з критерії, визначених частиною 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправною та скасування постанови Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайрівни від 19.07.2019 року ВП №58392435 про накладення на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 271, 287, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 69, ) - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Олени Грайрівни від 19.07.2019 ВП №58392435 про накладення штрафу на Головне управління Держгеокадастру у м. Києві у розмірі 5100,00 грн.

3. Стягнути на користь Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 69, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) за рахунок коштів Головного територіального управління юстиції у м. Києві м. Київ, пров. Музейний,2-д, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому частиною першою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому статтями 292, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII).

Суддя Н.Г. Вєкуа