Справа № 1.380.2019.005790
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа№1.380.2019.005790
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

03 березня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сасевича О.М.

за участю секретаря судового засідання Шиц А.А.,

представника заявника/представника позивача Шкарупської-Баранової Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника/представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 03.05.2019 року №UA807000/2019/002099/2, -

В С Т А Н О В И В:

27.02.2020 року представник заявника звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить суд стягнути на користь позивача судові витрати: у розмірі 10500,00 грн. - витрати за надання правової допомоги та у розмірі 1591,00 грн. за послуги перекладу, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

02.02.2020 року від представника Слобожанської митниці Держмитслужби надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останній заперечує проти стягнення з відповідача судових витрат.

Представник заявника/представник позивача у судовому засіданні заяву підтримала, просила суд таку задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку, що розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення можливо здійснити за відсутності представників сторін.

Розглянувши заяву представника заявника/представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення з питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає на наступне.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 року у справі №1.380.2019.005790 позов ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 03.05.2019 року №UA807000/2019/002099/2 було задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 03.05.2019 року №UA807000/2019/002099/2; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (м.Харків, вул.Короленка, 16Б; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2356 грн. 00 коп.

В рішенні суду від 24.02.2020 року у справі №1.380.2019.005790 судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з даною заявою.

Згідно з ч.1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3)судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, у ст.252 КАС України встановлено вичерпний перелік підстав для винесення додаткового рішення у справі.

Суд зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися не вирішені певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Згідно з ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В судовому засіданні 24.02.2020 року під час судових дебатів представником позивача було заявлено клопотання про стягнення судових витрат на правову допомогу та зазначено, що протягом п`яти днів будуть надані докази таких витрат.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5)пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У частині 4 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України вказано, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Положеннями ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.11.2019 року між адвокатом Шкарупською- ОСОБА_2 та замовником ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №б/н , відповідно до п.1.1 якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до п.1.2 договору, адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень, зокрема: надає замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього в загальних, адміністративних та господарських судах України усіх інстанцій; -представляє замовника з усіма правами, які надано законом позивачу, у т.ч. з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, підписувати і подавати документи заяви, клопотання, скарги, уточнення, пояснення, запити, повідомлення; -представляти інтереси замовника в судах.

Пунктом 2.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно з п.3.1 договору, за правову допомогу, передбачену в п.1.2 договору, замовник сплачує адвокату гонорар в розмірі, що визначений додатком №1 до цього договору.

25.02.2020 року між адвокатом Шкарупською-Барановою Н.Б. та Радюк З.Т. підписано акт виконаних робіт, згідно договором від 04.11.2019 року, відповідно до якого сторонами складено акт про передачу наданих послуг, що є предметом договору, а саме:

-підготовка та подання позовної заяви з додатками вартість 3000,00 грн.;

-представництво в суді (5 годин - 12.12.2019 року, 04.01.2020 року, 27.01.2020 року, 06.02.2020 року, 24.02.2020 року) вартість 5000,00 грн.;

-підготовка та подання відповіді на відзив вартість 2500,00 грн.

З наведеного детального акту можна дійти висновку, що година роботи адвоката коштує 1000,00 грн.

Також, суд встановив, що відповідно до розрахунку суми витрат, представник позивача просить стягнути витрати, пов`язані з отриманням перекладу доказів у справі у розмірі 1591,00 грн.

На підтвердження факту оплати послуг за даним договором, представником позивача надано квитанцію №2-25/0220 про сплату адвокатських послуг у розмірі 10500, 00 грн. та копії квитанції №06-3130661/с від 06.11.2019 року, №04-3126931/с від 04.11.2019 року, №1143 від 06.11.2019 року, №1401 від 04.11.2019 року, №18-3150023/с від 18.11.2019 року, №20-3157517/с від 20.11.2019 року, №2872 від 18.11.2019 року, №2492 від 20.11.2019 року.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Суд встановив, що згідно акту виконаних робіт від 25.02.2020 року наданої правничої допомоги від 28 січня 2019 року вартість наданих послуг складає 10500,00 грн., детальний опис яких наведений у відповідному документі.

Оцінивши детальний опис робіт (наданих послуг), з урахуванням категорії даної справи, суд приходить до переконання, що наведені у цьому описі витрати на проведену роботу не є неминучими та фактичними.

Так, суд вважає, що вказана справа не відноситься до складних справ.

Частиною 1 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Тому, витрачений адвокатом час на консультацію клієнта, отримання документів, правова оцінка документів, складання та подання адвокатського запиту, у розрахунку судових витрат - п.2, п.3, п.8 Додатку №1 до договору про надання правової допомоги:

-знайомлення з матеріалами справи, вивчення матеріалів справи (в тому числі поза офісом адвоката), надання усних консультацій щодо можливого позасудового чи судового врегулювання/вирішення спору кількістю 3 години, вартістю 1050,00 грн.;

-збирання інформації та документів, як доказів в адміністративній справі, в тому числі шляхом подання адвокатських запитів кількістю 3 години, вартістю 1050,00 грн.;

-підготовка процесуальних документів, заяв з процесуальних питань (заяв, клопотань кількістю 6 годин, вартістю 2625,00 грн.) не підлягають відшкодуванню, оскільки ці витрати пов`язані безпосередньо з формуванням правової позиції позивача та складанням позовної заяви і додатків до неї, і охоплюється витратами, понесеними на написання та подання позовної заяви та підготовка для подання додатків до неї тривалістю 3 години вартістю 3000,00 грн., які належать відшкодуванню.

Також суд враховує, що відповідно до п.1 ч.3 ст.134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Умовами договору передбачено лише надання правової допомоги в усіх органах державної влади, місцевого самоврядування, судових інстанціях представництво інтересів клієнта в судах з усіма правам представника, наданими процесуальними кодексами, збір інформації для клієнта з усіма правами, якими володіє клієнт.

Тому, суд доходить висновку, керуючись приписами ст.134 КАС України, та виходячи із умов договору про надання юридичних послуг, що фактичними витратами є лише витрати на написання та подання позовної заяви і підготовка додатків до неї тривалістю 3 годин вартістю 3000,00 грн., які належать відшкодуванню.

З тих самих підстав не належать задоволенню вимоги щодо відшкодування витрат на ознайомлення з матеріалами справи, оскільки, по-перше, представник позивача не подавала до суду клопотань про ознайомлення із матеріалами справи, а по-друге, такі дії фактично охоплюються витратами, понесеними на написання та подання відповіді на відзив та підготовки додатків до неї в сумі 2000,00 грн., які є обґрунтованими та належать задоволенню.

Стосовно розміру витрат на професійну правничу допомогу, зазначену у п.6 Додатку №1 до договору про надання правової допомоги та в акті виконаних робіт від 25.02.2019 року - участь у судових засіданнях вартістю 5000,00 грн., суд вважає, що вони є значно завищеними, з огляду на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що підготовче засідання 12.12.2019 року тривало з 09:50 год. до 09:52 год. та було відкладено на 04.01.2020 року за клопотанням представника відповідача для надання часу для підготовки відзиву на позовну заяву.

Підготовче засідання, призначене на 04.01.2020 року було відкладено на 13.01.2020 року за клопотанням представника позивача.

Підготовче засідання, призначене на 13.01.2020 року було відкладено на 27.01.2020 року за клопотанням представника позивача, у зв`язку із хворобою останньої.

Підготовче засідання, призначене на 27.01.2020 року було перенесено до 06.02.2020 року для надання можливості представнику відповідача висловити свою позицію щодо наданої представником позивача відповіді на відзив.

Підготовче провадження, призначене на 06.02.2020 року тривало з 14:06 год. до 14:07 год., ухвалою суду від 06.02.2020 року, постановленою у письмовому провадженні було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 24.02.2020 року о 12:00 год.

У судовому засіданні, яке відбулося 24.02.2020 року судом ухвалено рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .

При цьому, суд зазначає, що лише судове засідання, призначене на 24.02.2020 року, на якому відбувся розгляд справи по суті тривало з 12:05 год. до 12:43 год., тобто 38 хв., представником позивача надано пояснення з приводу заявлених позовних вимог, а тому витрати за участь у судових засіданнях підлягають відшкодуванню у розмірі 1000,00 грн., за одну годину роботи.

Крім того, представник позивача просить відшкодувати на користь позивача витрати, пов`язані з перекладом документів, доданих до позовної заяви, згідно платіжних документів у розмірі 1591,00 грн.

З цього приводу суд зазначає таке.

Позивач скористався послугами перекладача щодо здійснення офіційного перекладу письмових доказів з польської на українську мову. На підтвердження наданих послуг та здійсненої оплати позивачем долучено до позовної заяви копії вищевказаних платіжних документів, проте не надано акта виконаних робіт щодо наданих послуг по перекладу документів та не вказано відомостей про те, ким, якою установою вчинено відповідний переклад.

Суд роз`яснює, що позивач чи його контрагент згідно правил міжнародного ділового звичаю не позбавлені права складати відповідні документи будь-якою мовою, якщо сторони дійдуть відповідного погодження із вказаного приводу. Однак, використовуючи такі первинні документи у взаємовідносинах із юридичними чи фізичними особами, органами державної влади в Україні, позивач повинен забезпечити відповідність зазначених документів вимогам законодавства України.

Згідно статті 15 КАС України, судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасників судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Позивач, використовуючи у публічних відносинах з органами державної влади первинні бухгалтерські та фінансові документи, на підтвердження обставин та фактів, які він декларує, несе обов`язок забезпечення доведення змісту таких документів державною мовою. Витрати позивача на виконання цього обов`язку не відносяться до витрат пов`язаних із розглядом справи судом.

При цьому, слід відрізняти залучення перекладача на підставі цивільно-правових угод до офіційного перекладу документів складених іноземною мовою від участі перекладача допущеного або призначеного судом, згідно статті 71 КАС України.

Враховуючи вищенаведене, вказані витрати не відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи, будь-яких інших дій щодо забезпечення права особи на перекладача при розгляді справи в суді, а також залучення такого перекладача судом не здійснювалось.

Враховуючи наведене суд зазначає, що витрати позивача, понесені на оплату послуг перекладача, не підлягають стягненню.

Враховуючи вищевикладене, надані представником позивача докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги, опис наданих послуг та складність справи, кількість складених представником позивача процесуальних документів, у зв`язку із тривалістю судових засідань у даній справі та зважаючи на участь представника позивача в них, суд вважає, що фактичні витрати складають 6000,00 грн., а тому заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 252, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника заявника/представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 03.05.2019 року №UA807000/2019/002099/2 задоволити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слобожанської митниці Держмитслужби (м.Харків, вул.Короленка, 16-Б; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) грн. 00 коп.

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення (додаткове) набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення (додаткове) подається протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Сасевич О.М.

Повний текст рішення (додаткового) складено та підписано 03.03.2020 року.