Справа № 300/2/20
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" березня 2020 р. справа № 300/2/20
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Могили А.Б.,
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії, зобов`язання призначити пенсію,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії, зобов`язання призначити пенсію.
Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно відмовлено ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи в у тресті «Калушхімремонт» з 04.02.1988 по 02.10.1989 та у ВАТ «Оріана» з 09.11.1998 по 28.04.1999 до стажу роботи на пільгових умовах, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1. Як наслідок протиправно відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачу надано всі підтверджуючі документи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1. Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не зараховано до його стажу в шкідливих умовах роботу у тресті «Калушхімремонт» з 04.02.1988 по 02.10.1989 та у ВАТ «Оріана» з 09.11.1998 по 28.04.1999. Як наслідок відмовлено у призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. При цьому, у вказаній відмові підстави незарахування до його стажу в шкідливих умовах роботу у тресті «Калушхімремонт» та у ВАТ «Оріана» пенсійним органом не зазначено. Згідно пунктів 1 та 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Трудова книжка позивача, а також уточнюючі довідки та архівні довідки (по тресту Калушхімремонт та у ВАТ Оріана) містять всі необхідні дані, які підтверджують його право на призначення пільгової пенсії за Списком 1.
У відповіді на відзив, позивач зазначив ті самі обставини на які посилається у позові.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.01.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
ОСОБА_1 10.09.2019 звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про призначення пенсії за віком внаслідок роботи із шкідливими і важкими умовами праці по Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, листом від 01.11.2019 № 6807 повідомило позивача, що згідно поданих документів його загальний страховий стаж складає 43 роки 8 місяців 5 днів, з яких 6 років 3 місяці 4 дні стаж на пільгових умовах, а саме за наступні періоди роботи: з 01.09.1981 по 13.07.1984 - навчання Калуському міськпрофтехучилиші № 7; з 25.07.1984 по 18.11.1985 - робота у тресті Західхімпроммонтаж; з 24.11.1985 по 01.12.1987 - проходження строкової військової служби; з 04.02.1988 по 02.10.1989 - робота у тресті Калушхімремонт; з 10.10.1989 по 07.06.1991 - робота у будівельно-виробничому кооперативі Світязь; з 10.06.1991 по 08.10.1991 - робота у ремонтно-будівельному кооперативі Райагробуд; з 12.10.1991 по 06.04.1994 - робота у ВАТ Оріана; з 07.04.1994 по 04.02.2001 - робота у ВАТ Оріана на пільгових умовах по списку №1; з 05.02.2001 по 31.08.2001 - робота у ЗАТ Лукор на пільгових умовах по списку №1; з 01.09.2001 по 30.04.2005 - робота у ЗАТ "Лукор; з 01.05.2005 по 31.07.2019 - робота у ТОВ Карпатнафтохім. Зазначено, що для призначення пенсії у віці 53 років необхідно мати не менше 22 роки 6 місяців загального страхового стажу, з них не менше 7 років стажу на пільгових умовах по Списку №1.
Надаючи оцінку правомірності відмови в призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
За приписами ст.62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній.
У пунктах 1 та 2 Порядку зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 цього Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110, встановлено, що у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 трудової книжки Відомості про роботу пишеться: прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій.
Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Показники, зазначені у цих Списках обов`язково повинні бути підтверджені у карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватись у дужках.
Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис.
Як вбачається з трудової книжки позивача, наказом № 14-к від 04.02.1988 ОСОБА_1 з 04.02.1988 прийнятий на посаду електрозварювальника ручної зварки в трест Калушхімремонт. Згідно наказу № 116-к від 02.10.1989 позивача звільнено з роботи за власним бажанням з 02.10.1989 (а.с. 10 - 20).
Суд зазначає, що трудова книжка позивача заповнена у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників та містить всі необхідні записи, які дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази на підставі яких ОСОБА_1 був прийнятий на таку роботу.
Судом встановлено, що на підтвердження наявного трудового стажу позивачем надано пенсійному органу наступні документи:
- довідку ВАТ Калушхімремонт № 882 від 08.01.2007, згідно якої ОСОБА_1 працював в тресті Калушхімремонт (пізніше ВАТ Калушхімремонт). З 04.02.1988 (наказ № 14 від 04.02.1988) по 02.10.1989 (наказ № 116-к від 02.10.1989) електрозварювальником ручної зварки. За період роботи з 04.02.1988 по 02.10.1989 відпрацював в цехах з особливо-шкідливими умова праці на ВАТ Оріана з повним робочим днем при 5-ти денному робочому тижні. Зокрема, у довідці наведено перелік цехів по виробництву в яких виконував роботу позивач та зазначено кількість відпрацьованих днів. Загальний пільговий стаж відповідно до Списку № 1 (розділ VIII код 1080А010), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, становить 1 рік 2 місяці 2 дні. Розрахунок здійснено на підставі табелів обліку відпрацьованого часу в особливо - шкідливих умовах праці (а.с. 24).
- архівну довідку архівного відділу Калуської міської ради від 02.09.2009 № 01.7-01/823 згідно якої у документах архівного фонду Ремонтно-будівельно-монтажного управління № 1 м. Калуша тресту Калушхімремонт, в наказах з особового складу працівників, є відомості про ОСОБА_1 , який прийнятий електрозварником ручної зварки 3 розряду дільниці № 3 Ремонтно-будівельно-монтажного управління № 1 м. Калуша тресту Калушхімремонт з 04 лютого 1988 року (наказ від 04.02.1938 № 14-К) та звільнений з 02 жовтня 1989 року відповідно до ст.38 КЗпП УРСР (за власним бажанням) (наказ від 02.10.1989 № 116-К) (а.с. 26).
- архівну довідку архівного відділу Калуської міської ради від 02.09.2009 № 01.7-01/826, згідно якої у документах архівного фонду Ремонтно-будівельно-монтажного управління № 1 м. Калуша тресту Калушхімремонт, в особових рахунках на видачу заробітної плати робітникам і службовцям за лютий 1988 року по листопад 1989 року міститься інформація про відпрацьовані ОСОБА_1 робочі дні та суми зарплати.
Інформація про періоди роботи позивача також зазначена в його трудовій книжці (а.с. 10 - 20)
Відповідач у відзиві вказує, що довідка ВАТ Калушхімремонт № 882 від 08.01.2007 не відповідає вимогами п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, оскільки в період роботи позивача з 04.02.1988 по 02.10.1989 були чинними Списки, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, а не Списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, на які іде посилання у даній довідці.
Постановою Ради Міністрів СРСР за №1173 від 22.08.1956 "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах" затверджено Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах.
В подальшому постановою Кабінету Міністрів України за №162 від 11.03.1994 затверджені Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Суд погоджується з доводами пенсійного органу про те, що на час роботи позивача, при визначенні спірного пільгового стажу, робота електрозварника ручної зварки була передбачена Списком № 1, який був затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173 Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах.
Проте на думку суду, дана обставина не свідчить про невиконання позивачем роботи електрозварника ручної зварки з 04.02.1988 по 02.10.1989 в тресті Калушхімремонт, що мала зараховуватися до його пільгового стажу, оскільки була передбачена чинним на той час законодавством. Вказана помилка в довідці № 882 від 08.01.2007 не може позбавити права позивача на пільгове обчислення спірного періоду роботи в тресті Калушхімремонт.
Відповідач посилаючись на наказ ВАТ Калушхімремонт від 29.08.1997 № 42 вказав, що довідка № 882 від 08.01.2007 неправомірно видана ВАТ Калушхімремонт, оскільки ОСОБА_1 здійснював підрядні роботи на ВАТ Оріана, і тому саме дане Товариство мало виготовити довідку про пільговий стаж позивача за період 04.02.1988 по 02.10.1989.
З цього приводу суд зазначає, що пунктом 5 наказу ВАТ Калушхімремонт від 29.08.1997 № 42 передбачено, що робітникам, які виконують роботи в особливо шкідливих та шкідливих умовах праці на ВАТ Оріана, пільговий стаж роботи для призначення пенсії обчислюється згідно документів, по яких ведеться облік робочого часу у вказаних цехах.
Зважаючи, на те, що працівники тресту Калушхімремонт виконували саме підрядні роботи на ВАТ Оріана, то виключно ВАТ Калушхімремонт як роботодавцю надано право видавати будь - які довідки працівникам, які перебувають чи перебували з ним у трудових відносинах. При цьому, як вже встановлено судом, розрахунок пільгового стажу роботи позивача з 04.02.1988 по 02.10.1989 в тресті Калушхімремонт здійснено на підставі табелю обліку відпрацьованого часу в особливо шкідливих умовах праці.
Вказане підтверджується листом АТ Оріана від 25.11.2019 № 1440, на запит позивача від 21.11.2019, згідно якого на АТ Оріана не вівся облік робочого часу працівників інших організацій, які виконували роботи в особливо шкідливих умовах праці (а.с. 30).
Таким чином, підстав для відмови в зарахуванні позивачу стажу роботи в тресті Калушхімремонт на посаді електрозварника ручної зварки за період з 04.02.1988 по 02.10.1989 до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, судом не встановлено, доказів протилежного відповідачем не надано.
Щодо зарахування періоду роботи позивача у ВАТ «Оріана», що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, суд зазначає наступне.
Наказом Концерну «Хлорвініл» № 158-К від 06.04.1994 ОСОБА_1 переведено в цех по виробництву поліхлорвінілової смоли виробництва хлорвінілу на посаду підсобного робітника по другому розряду з 07.04.1994 згідно укладеного контракту № 32/13 від 06.04.1994 (а.с. 36).
З 21.01.1999 позивач переведений в межах цеху з посади підсобного робітника на посаду апаратника сушіння п`ятого розряду (наказ № 5-к/13 від 21.01.1999) ( а.с. 36)
Судом встановлено, що Державний концерн "Хлорвініл" перейменований в державний концерн "Оріана" (наказ Мінпрому України №287 від 31.08.1994, наказ №564 від 22.09.1994). В подальшому Державний концерн "Оріана" перетворено у Відкрите акціонерне товариство "Оріана" (наказ Фонду держмайна України №65-АТ від 29.12.1995).
Згідно наказу від 31.01.2001 № 14К/13 позивача звільнено з Відкритого акціонерного товариства "Оріана" у зв`язку із переведенням у ВАТ Лукор, на підставі п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю (а.с. 16, 37).
Згідно довідки ВАТ «Оріана» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 177 від 06.08.2018 вбачається, що ОСОБА_1 працював у ВАТ Оріана. За період з 07.04.1994 по 08.11.1998 та з 29.04.1999 по 04.02.2001 виконував роботу в цеху по виробництву поліхлорвінілової сталі на посаді підсобний робітник, апаратник сушіння, які передбачені Списком № 1 (розділ VIII, код 1080А010), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162. За даний період пільговий стаж складає 5 років, 7 місяців 26 днів.
Тобто, АТ Оріана до вказаної довідки не включено роботу позивача у період з 09.11.1998 по 28.04.1999.
З цього приводу, позивач звернувся до АТ Оріана, яке листом від 05.12.2019 № 1478 повідомило ОСОБА_1 , що атестація робочих місць по виробництву хлорвінілу вперше проведена і затверджена наказом №724 від 09.11.1993 діяла впродовж 5-ти років до 08.11.1998, а наступна атестація проведена і затверджена наказом №72 від 29.04.1999. Відповідно стаж роботи на посадах підсобний робітник та апаратник сушіння в цеху по виробництву поліхлорвінілової смоли в період з 09.11.1998 по 28.04.1999 не рахується як пільговий, так як даний період не підтверджений атестацією робочих місць (а.с. 33, 34).
Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та розробленими на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 01.08.1992 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41.
Згідно п. 4.5 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 (зі змінами), якщо атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, не підтвердилось право на пільгову пенсію, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць.
Основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Міністерством праці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку (п.п. 8, 9).
Аналіз норм Закону України Про пенсійне забезпечення та Порядку дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
У відповідності до п. 10 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
У пункті 4.2 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зазначено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Вказану позицію висловив Верховний Суд у рішенні від 10.07.2018 у справі №227/545/17.
В матеріалах справи містяться наказ Концерну Хлорвініл від 09.11.1993 № 724 (атестація проведена 04.11.1992), та наказ ВАТ Оріана від 29.04.1999 № 72 (атестація проведена 25.03.1998), якими затверджено Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, професій, посад (а.с. 39, 40).
Довідкою ВАТ Оріана № 177 від 06.08.2018 підтверджується, що посади, на яких перебував позивач у період з 07.04.1994 по 08.11.1998 та з 29.04.1999 по 04.02.2001 - підсобний робітник, апаратник сушіння передбачені Списком № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.
Таким чином, оскільки первинна атестація проведена 04.11.1992, а чергова атестація 25.03.1998, тобто з незначним порушенням строків її проведення, відповідальність за своєчасність проведення якої покладена виключно на керівника підприємства, то суд дійшов висновку про необхідність зарахування періоду з 09.11.1998 по 28.04.1999 до стажу роботи ОСОБА_1 на пільгових умовах.
Згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не надано суду доказів на підтвердження відсутності підстав для зарахування роботи позивача у ВАТ Оріана 09.11.1998 по 28.04.1999 до стажу роботи в шкідливих умовах праці.
Відтак, оскільки ОСОБА_1 виконував роботу у ВАТ Оріана, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, то період роботи позивача з 04.02.1988 по 02.10.1989 у тресті Калушхімремонт та за період роботи з 09.11.1998 по 28.04.1999 у ВАТ Оріана має бути зарахований до пільгового стажу, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.
Відповідно до пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (пункт 1 статті 114 вказаного Закону).
Згідно з пунктом 2 статті 114 Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Таким чином, вказаними нормами передбачено право позивача на пенсію за віком по Списку № 1 за наявності відповідного пільгового стажу при досягнення ним 53 років.
Відповідач визначив страховий стаж роботи позивача 43 роки 8 місяців 5 днів, з них пільговий стаж роботи за Списком №1, який зараховано 6 років 3 місяці 4 дні. Для призначення пенсії, як заначено в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, позивачу необхідно мати 7 років пільгового стажу.
Оскільки суд прийшов до висновку про зарахування стажу роботи ОСОБА_1 на пільгових умовах в період з 04.02.1988 по 02.10.1989 у тресті Калушхімремонт та стажу роботи за період з 09.11.1998 по 28.04.1999 у ВАТ Оріана, з урахуванням зарахованого стажу відповідачем, то відповідно в сукупності у позивача наявний необхідному йому пільговий стаж 7 років, що надає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
При цьому, пенсія за віком, згідно ч. 1 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Отже, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком по Списку № 1 до статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 11.09.2019.
Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмову в призначенні пенсії, зобов`язання призначити пенсію підлягає до задоволення.
У відповідності до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи дане положення, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на користь ОСОБА_1 768, 40 грн. сплачених судових витрат.
Частинами 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед інших, і витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із частиною 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Водночас, частиною 9 статті 139 Кодексу визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
На підтвердження понесених витрат позивачем надано суду договір про надання правничої допомоги № 05/11 від 05.11.2019, додаткову угоду № 1 від 03.02.2020 квитанцію № 418601 від 03.02.2020 та акти прийому - передачі послуг № 03/02/02 від 03.02.2020 з калькуляцією вартості правової допомоги (а.с. 47, 94 - 96).
Відповідно до акту акти прийому - передачі послуг № 03/02/02 від 03.02.2020, позивачу була надана правова допомога шляхом: консультації (0,25 год - 175 грн.), вивчення та правовий аналіз доказів по справі (1 год 700 грн.), пошук, вивчення та правовий аналіз судової практики (0,5 год 350 грн.), підготовка адміністративного позову та додатків до нього (6, 25 год. 4 375 грн.), вивчення та правовий аналіз відзиву відповідча (0,25 год 175 грн.), підготовка відповіді на відзив (1,75 год 1225 грн.). Кількість затраченого часу 10 годин. Розмір гонорару 7000 грн.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Тобто, суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями дійсності та співмірності необхідних і достатніх витрат, а також розумності їх розміру.
Однак, на думку суду, витрати у сумі 7000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
З огляду на зазначене, суми витрат зі сплати правничої допомоги підлягають стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в розмірі 4 550 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Івано-Франківський окружний адміністративний суд або безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.