Справа № 300/296/19
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/296/19 пров. № 857/13242/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року, прийняте суддею Тимощук О.Л. в м.Івано-Франківську, в порядку письмового провадження, у справі № 300/296/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльність, що полягала в не проведенні перерахунку пенсійного забезпечення, як військовослужбовцю Збройних Сил України в розмірі 90% грошового забезпечення, яке нараховане на час звільнення в 1999 році; зобов`язати провести перерахунок пенсійного забезпечення як військовослужбовцю Збройних Сил України в розмірі 90% грошового забезпечення, яке зменшено з 01.01.2018 та виплатити заборгованість з моменту порушення права.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року, прийнятим в порядку спрощеного провадження, позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яка полягала у не перерахунку з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 в розмірі 85% сум грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХД16218 від 17.03.2018.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2018 із застосуванням 85% відповідних сум грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХД16218 від 17.03.2018, з урахуванням виплачених сум.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 384 гривні 20 копійок.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу в частині зобов`язання проведення нарахування та виплату пенсійного забезпечення виходячи з 90% сум грошового забезпечення.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права.

Апеляційні вимоги обгрунтовує порушенням його прав з 01.01.2018 року, оскільки до того часу отримував пенсійне забезпечення в розмірі 90% сум грошового забезпечення, з часу як законодавець законом вніс зміни та доповнення до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі-Закон №2262) збільшивши розмір пенсійного забезпечення (в разі наявності відповідної вислуги років), до 90%, тому має і надалі право на те, щоб отримувати таке пенсійне забезпечення. Відповідач не мав права погіршувати його становище.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задоволити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що позивачу з 04.07.1999 року призначено пенсію за вислугу років у розмірі 85% грошового забезпечення.

На момент проведення перерахунку пенсії позивачу призначено максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону №2262, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Покликається на рішення Верховного Суду від 04.02.2019 року у зразковій справі №240/5401/18.

Просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, який просить задоволити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262) отримує пенсію за вислугу років.

Згідно заяви позивача про призначення пенсії від 15.07.1999 та розрахунку на пенсію за вислугу років від 22.07.1999, визначено призначення пенсії з 04.07.1999 у розмірі 85% відсотків окладів, Призначено пенсію за вислугу років, що підтверджується копією пенсійного листа 184484 номер ХД-16218 з 04.07.1999 по життєво (а.с.35 - 37).

У подальшому, 01.01.2003, позивачу перераховано пенсію у розмірі 90% грошового забезпечення.

Надалі, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом видано довідку №ХД 16218 від 17.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України. Вказаною довідкою визначено грошове забезпечення ОСОБА_1 в загальному розмірі - 11310,00 грн, в тому числі посадовий оклад - 6 060 грн, надбавка за військовим званням 1480 грн, надбавка за вислугу років (50%) 3770 грн. Інших складових грошового забезпечення зазначеною довідкою не визначено (а.с.38).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на підставі вищевказаної довідки з 01.04.2018 проведено позивачу перерахунок пенсії починаючи з 01.04.2018. При цьому, відповідач застосував новий максимальний розмір грошового забезпечення 70%, який визначений частиною 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", в редакції станом на момент здійснення перерахунку, та відповідно до пункту 23 розділу ІІ Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-7 (а.с.39).

Також, позивачу здійснено доплату до пенсії за січень - березень 2018 року, що підтверджується копією розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії, за пенсійною справою №ХД 16218 (а.с.40).

Не погоджуючись із застосованим обмеженням щодо максимального розміру пенсії, в результаті проведеного перерахунку та вважаючи, що пенсійний орган повинен враховувати додаткові види грошового забезпечення, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 15.01.2019, у якій висловив прохання здійснити перерахунок пенсії із застосуванням 90-відсоткового максимального розміру грошового забезпечення та із врахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення (а.с.8).

У відповідь на це звернення відповідачем направлено позивачу листа від 21.01.2019 №54/Б-15, у якому зазначено те, що відповідно до змін внесених до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" Законами України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", при здійсненні перерахунку розмір пенсії за вислугу років не може перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому розмір пенсії позивача встановлено саме в такому розмірі. Щодо проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 із врахуванням додаткових видів грошового забезпечення відповідач повідомив, що з 01.01.2007 здійснює функції призначення (перерахунку) та виплати пенсії військовослужбовцям на підставі документів, поданих уповноваженими структурними підрозділами, тобто Івано-Франківським облвійськкоматом. Таким чином, підстав для перегляду розміру грошового забезпечення у відповідача немає (а.с.9).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач оскаржив його до суду.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що при здійсненні позивачу перерахунку пенсії за вислугу років, відповідно до Постанови №103, відповідачем протиправно застосовано розмір процентної складової грошового забезпечення, що становить 70% відповідних сум грошового забезпечення, виходячи з наступного.

Згідно з п. а ч. 1 ст. 13 Закону № 2262 (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

З 01.01.1996 року до ст. 13 Закону № 2262 внесено зміни, згідно яких загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 85 % відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, з 2003 року, в ч.2 ст. 13 Закону № 2262, цифру 85 % замінено цифрою 90 %.

Законом України від 08.07.2011 року № 3668-VI Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи внесено зміни до ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

У подальшому Законом України від 27.03.2014 року № 1166-VII Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні внесено зміни у ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, згідно яких цифри 90 замінено цифрами 80.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою КМУ від 21.02.2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, передбачено, що з 01 січня 2016 року перерахунку підлягали пенсії, призначені згідно із Законом № 2262, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається ст. 13 Закону № 2262, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України.

Позивачу пенсія була призначена у 1999 році і станом на 01.01.2018 року її розмір складав 90 % від грошового забезпечення.

Ст. 13 Закону № 2262 неодноразово була змінена в частині граничного розміру пенсії у відсотковому співвідношенні до розміру грошового забезпечення.

На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, застосування цього показника до перерахунку пенсії відповідача є протиправним, тому що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів ст. 58 Конституції України.

Отже, при перерахунку призначених пенсій військовослужбовців згідно ст. 63 Закону № 2262 та нормами постанов КМУ застосування ст. 13 Закону № 2262, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Так як до перерахунку пенсії з 2018 року її відсотковий розмір становив 90% сум грошового забезпечення, такий має залишитись і при подальших перерахунках.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що норми Законів, які збільшували максимальний розмір пенсії не мали жодних обмежень щодо їх застосування, і відповідно до цього правових перешкод для перерахунку пенсії позивача з 85% на 90% законодавством визначено не було. Відповідний стаж позивача дозволяв здійснювати такий перерахунок.

Разом з тим, з аналізу наведених норм матеріального права слідує, що внесені законами зміни до частини 2 статті 13 Закону № 2262 щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної і відповідно перерахованої на підставі Закону № 2262 пенсії.

Більше того, положення Закону України Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні від 27.03.2014 року № 1166 про зменшення граничного розміру грошового забезпечення до 70% не містить будь-яких положень щодо нормативного регулювання питання перерахунку пенсій, призначених і обчислених до 19.04.2014 року. При цьому, п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 року № 3668 містить умову, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Щодо висновку суду першої інстанції, що вимоги позивача про перерахунок пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення є помилковими, адже первинне призначення пенсії позивачу здійснювалось у редакції закону з граничним розміром грошового забезпечення 85%, то апеляційний суд зазначає, що на час призначення пенсії позивачу 09.09.1999р. нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» була передбачена максимальна межа розміру пенсії за вислугу років, а саме 85 процентів.

Починаючи з 01.01.2003р., граничний розмір пенсії за вислугу років зріс до 90 процентів, у зв`язку із прийняттям Закону України № 51-IV від 04.07.2002р. «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», що стверджується протоколом пенсійного органу за пенсійною справою ХД 16218 (Міноборони) від 01.01.2017, де основний розмір пенсії ОСОБА_1 90% грошового забезпечення (вислуга років 47).

Визначені правила обчислення розміру пенсії позивача із врахуванням його вислуги років гарантували отримання позивачем пенсії лише в максимальному (граничному) розмірі.

Водночас, ключовим моментом у цій ситуації є неможливість застосування показника граничного розміру пенсії, який визначений у діючій редакції ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», до перерахунку пенсії з 01.01.2018р., оскільки він стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених.

Оскільки порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка змін не зазнавала, а також нормами постанов КМ України № 704 від 30.08.2017р. та № 103 від 21.02.2018р., тому застосування ст.13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, при цьому процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Через призму неможливості застосування запропонованого відповідачем підходу до перерахунку пенсії, колегія суддів не убачає правових підстав для зменшення визначеного позивачу відсотка пенсії (з 90 до 85).

Висновки щодо застосування норми, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках (процентах), яка діяла на момент призначення пенсії, слід розуміти в ширшому розумінні, що не позбавляє суд можливості віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства з метою належного захисту прав та інтересів особи, що відповідає дотриманню принципу верховенства права (ст.6 КАС України).

Колегія суддів приходить до переконання про наявність правових підстав для перерахунку пенсії позивача за вислугу років у визначеному розмірі.

Щодо покликання апелянта на правовий висновок у зразковій справі №240/5401/18 провадження №Пз/9901/58/18, то колегія суддів зазначає, що враховуючи суб`єктний склад спірних правовідносин, зміст позовних вимог та підстави позову (позивач є особою, якій призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; відповідачем є відповідне ГУ ПФ України, на обліку в якому перебуває позивач; предметом спору є зміна відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018р. на підставі постанови КМ України № 103 від 21.02.2018р. у зв`язку з підвищенням сум грошового забезпечення, що визначені станом на 01.03.2018р. відповідно до постанови КМ України № 704 від 30.08.2017р.) є достатні підстави вважати, що ця справа відповідає ознакам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи № Пз/9901/58/18 (№ 240/5401/18).

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати і прийняти нове, яким позов задоволити.

Судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, відповідно до статті 139 КАС України.

керуючись ч.3 ст.243, ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року- скасувати та прийняти постанову, якою позов задоволити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення з 01.01.2018 ОСОБА_1 пенсії з 90 % грошового забезпечення на 70% грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.01.2018 ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) сплачені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім сорок) гривень 40 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 06.03.20