Справа № 440/2547/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 р.Справа № 440/2547/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Сіренко О.І. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЦЗ" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, повний текст складено 21.12.19 року по справі № 440/2547/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЦЗ"

до Державної служби геології та надр України

про визнання протиправним та скасування індивідуального акта,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЦЗ", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби геології та надр України, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 22.12.2018 №507 щодо зупинення Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЦЗ" дії спеціального дозволу на користування надрами № 6053 від 09.06.2015 року на користування надрами на території Плехівського родовища суглинків, Оржицького району Полтавської області, з метою видобування суглинків придатних для виробництва керамічної цегли.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЦЗ" відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив про безпідставність спірного наказу, стверджуючи, що невиконання вимог припису, який слугував підставою для зупинення товариству дії спецдозволу на користування надрами, обумовлено протиправною відмовою Головного управління Держгеокадарсту в Полтавській області у погодженні рішення про надання гірничого відводу, що в свою чергу робить не можливим усунення порушень вказаних у пунктах 1 - 10 припису №68/6053 від 11.10.2018. Вказував на те, що товариством з метою виконання вимог пунктів 11 та 13 вказаного припису укладено договір на встановлення лічильників на артезіанську свердловину із спеціалізованою організацією.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 09.06.2015 Державною службою геології та нард України Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЦЗ" видно спеціальний дозвіл на користування надрами.

В період з 10.10.2018 по 11.10.2018 Північним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України проведено перевірку дотримання Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЦЗ" вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин.

За результатами перевірки складено акт від 11.10.2018 №68/6053, яким зафіксовано порушення позивачем вимог Кодексу України про надра, Гірничного Закону України, Земельного кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження положення про порядок надання гірничних відводів", Постанови Кабінету Міністрів України "Про порядок передачі розвіданих родовищ корисних копалин для промислового освоєння", Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами".

11.10.2018 Північним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України винесено припис №68/6053, яким позивачу надано строк до 12 листопада 2018 року для усунення наступних порушень: підприємством не надано погодження та експертиза Проекту розробки Плехівського родовища суглинків; підприємством не наданий план розвитку гірничних робіт на 2018 рік погоджений в установленому порядку; підприємством не надані документи, що посвідчують право на земельну ділянку для потреб пов`язаних з користуванням надрами; підприємством не надано акт про надання гірничного відводу; підприємством не наданий акт про передачу розвіданого Плехівського родовища суглинку для промислового освоєння; не виконується мета спеціального дозволу на користування надрами - видобування суглинків, придатних для виробництва керамічної цегли; не виконується угода про умови користування надрами від 09.06.2015№6053 в частині п. 5.3 ст. 5 та п. 7.1 ст. 7; не виконуються особливі умови спецдозволу №6053 від 09.06.2015, а саме: оформити у встановленому порядку проект розробки родовища та погодити його з органом Держгірпромнагляду в частині охорони надр, не отримано акт про надання гірничого відводу в Полтавській обласній раді, отримати акт на право користування земельною ділянкою, не отримати дозволи на ведення робіт та експлуатацію механізмів підвищеної небезпеки; невиконання програми робіт з видобування суглинків Плахівського родовища з термінами виконання 2015 - 2018; не проводиться геологічне обслуговування; маркшейдерське обслуговування на підприємстві не проводиться; маркшейдерська, технічна та обліково-контрольна документація підприємством під час проведення перевірки не надана; не встановлено лічильник на артезіанську свердловину.

У зв`язку з не усуненням вказаних порушень у визначені приписом строки Державною службою геології та надр України 22.12.2018 видано наказ "Про поновлення, зупинення дії анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів" №507. Пунктом 2 вказаного наказу зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №6053 від 09.06.2015 виданого ТОВ "ТЦЗ".

Не погоджуючись з вказаним наказом позивач звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що відповідачем встановлено порушення з боку позивача умов користування надрами передбачених угодою про умови користування надрами, позивачем в свою чергу не виконано вимог припису про усунення порушень, отже спірний наказ в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №6053 від 09.06.2015 є правомірним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Державна служба геології та надр України створена згідно Указу Президента України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" №1085/2010 від 09 грудня 2010 року.

Згідно Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 30.12.2015 №1174 (далі по тексту Положення №1174) Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. Держгеонадра здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 4 Положення №1174 встановлено, що Держгеонадра відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами); зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення.

Частиною першою статті 61 Кодексу України про Надра встановлено, що державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Частинами першою та третьою статті 4 цього Закону встановлено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Згідно з частиною першою статті 5 вказаного Закону планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Частинами 7 та 8 вказаної статті встановлено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Судом встановлено, що за результатами проведеної перевірки відповідачем виявлено не виконання позивачем умов Угоди №6053 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин, що зафіксовано у акті перевірки від 11.10.2018 №68/6053.

З метою усунення виявлених порушень відповідачем 11.10.2018 винесено припис №68/6053.

Як свідчать матеріали справи, позивач підстави, порядок проведення перевірки, встановлені в ході перевірки порушення та припис про їх усунення не оскаржує.

Натомість позивач у позовній заяві та відповіді на відзив стверджує про виконання пунктів 11 та 13 припису шляхом укладання товариством договорів на встановлення лічильника на артезіанську свердловину та на проведення маркшейдерського обслуговування.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що в порушення вимог вказаної статті позивачем суду не надано належним чином завірених копій договорів на встановлення лічильника на артезіанську свердловину та на проведення маркшейдерського обслуговування, отже не доведено обставини на яких ґрунтується позовні вимоги.

Суд апеляційної інстанції вважає хибними доводи скаржника щодо неможливості виконання пунктів 1 - 10, 12 припису від 11.10.2018 №68/6053 у зв`язку з протиправною відмовою ГУ Держгеокадастру в Полтавській області у наданні погодження гірчичного відводу на Плехівське родовище суглинків в Оржицькому районі про що свідчить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 по справі №1640/2608/18, з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що спеціальний дозвіл на користування надрами №6053 отримано товариством 09.06.2015. Угодою №6053 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин позивача зобов`язано отримати погодження гірчичного відводу на Плехівське родовище суглинків в Оржицькому районі.

Таким чином, судова колегія звертає увагу на те, що про необхідність отримання вказаного погодження позивач дізнався у березні 2015 року, натомість, як встановлено, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 по справі №1640/2608/18 позивач із заявою про погодження гірчичного відводу на Плехівське родовище суглинків в Оржицькому районі звернувся до ГУ Держгеокадастру в Полтавській області лише 23.11.2017 тобто після спливу більше ніж 2-х річного строку.

Частиною четвертою статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що невиконання угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин обумовлено тривалою бездіяльністю позивача.

Крім того, судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 по справі №1640/2608/18 зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області розглянути заяву ТОВ "ТЦЗ" від 26.12.2017 №19-17383/0/1-17 про надання згоди з рішенням про надання гірничого відводу на території Плехівського родовища суглинків в Оржицькому районі з урахуванням висновків суду.

Враховуючи відсутність судового рішення про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області надати згоду з рішенням про надання гірничого відводу на території Плехівського родовища суглинків в Оржицькому районі, останнє залишає за собою право відмовити у наданні такого дозволу, у зв`язку з чим рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 по справі №1640/2608/18 не може вважатися належним виконанням позивачем вимог припису.

Зважаючи на викладене, колегія суддів зазначає про відсутність доказів виконання позивачем вимог припису №68/6053 від 11.10.2018.

Пунктом 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 встановлено, що дія дозволу може бути зупинена Держгеонадрами безпосередньо або за поданням органів державного гірничого та санітарно-епідеміологічного нагляду, державного геологічного і екологічного контролю, органів місцевого самоврядування, органів державної податкової служби у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;

3) проведення гірничих робіт без геологічного та маркшейдерського обслуговування;

4) наявності заборгованості з плати за користування надрами;

5) порушення надрокористувачем вимог законодавства у сфері надрокористування та охорони навколишнього природного середовища;

6) проведення на наданій у користування ділянці надр робіт, не передбачених дозволом;

7) відсутності у надрокористувача під час проведення робіт ліцензії на провадження господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону;

8) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування;

9) непереоформлення дозволу у випадках, передбачених пунктом 16 цього Порядку.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи встановлення відповідачем порушень з боку позивача умов користування надрами передбачених угодою про умови користування надрами та не виконання вимог припису про усунення порушень, вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про правомірність спірного наказу в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №6053 від 09.06.2015.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на аргументи учасників процесу, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року по справі 440/2547/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЦЗ" залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.12.2019 року по справі № 440/2547/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.І. Сіренко З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 05.03.2020 року