Справа № 200/1350/20-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2020 р. Справа№200/1350/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення незаконним та скасування, зобов`язання вчинити певні дії, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення від 02.08.2019 № 2378 щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", зобов`язання здійснити нарахування пенсії з дня звернення, тобто з 24.07.2019, виходячи з розміру 80 % середньої зарплати шахтаря, але не менш як три прожиткових мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", зарахувавши не враховані періоди роботи згідно записів в трудовій книжці, здійснити виплату належної пенсії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішення про відмову у призначенні пенсії є протиправним, оскільки незараховані періоди роботи мають бути враховані до стажу позивача. Так, зайнятість позивача у цей період підтверджується відомостями трудової книжки, яка є основним документом, що підтверджує стаж особи. Беручи до уваги наведене протиправною є відмова позивачу у призначенні пенсії відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди визначив в наданому до суду відзиві. За змістом відзиву надані позивачем разом із заявою про призначення пенсії уточнюючі пільгові довідки №№ 412, 413 від 20.10.2016, які видані підприємством, що розташовано на тимчасово непідконтрольній українській владі території - у м. Донецьку неможливо прийняти виходячи зі статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Так, всі видані на непідконтрольній українській владі території документи є недійсними та не мають юридичної сили. Відповідач зауважив на відсутності в управління пенсійного фонду можливості реалізувати наявні в нього повноваження щодо перевірки наданих позивачем довідок на підтвердження стажу роботи. При цьому, до пільгового стажу зараховуються періоди зайнятості за умови проведення роботодавцем атестації робочих місць за умовами праці.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10.02.2020 провадження у справі відкрито, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , згідно довідки внутрішньо переміщеної особи проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням відповідача від 02.08.2019 № 2378, прийнятим за наслідком розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 24.07.2019 № 2378, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно з викладеним в рішенні, позивач має страховий стаж роботи 35 років 9 місяців 8 днів, пільговий стаж - 19 років 9 місяців 8 днів. В рішенні зазначено, що до пільгового стажу роботи зараховано період роботи позивача на Шахті «Трудівська» з 01.01.1999 по 31.12.2014, однак не зараховано період роботи на цьому підприємстві з 22.12.1994 по 31.12.1998 в якості учня гірника, гірника, гірника очисного вибою згідно записів у трудовій книжці та пільгових довідок від 20.10.2016 №№ 412, 413, оскільки вони видані більш ранньою датою, а тому потребують перевірки. Крім цього, довідки видані підприємством, що знаходиться у м. Донецьк, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Зазначено, що відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» такі документи не створюють будь-яких правових наслідків.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно достатті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону № 1058).

Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Частиною 1 статті 44 Закону України № 1058 передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії визначений Розділом 2 цього Порядку.

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Згідно пункту 4.2. Порядку 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Пунктом 4.3. Порядку передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

В пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі за текстом Порядок № 637), також закріплено положення, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 цього Порядку передбачено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності та господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року N 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць, постанова N 442 відповідно), та розробленими на виконання постанови N 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року N 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Згідно положень Закону № 1058 та Порядку № 637 основним документом підтверджуючим пільговий стаж є трудова книжка.

Трудова книжка позивача містить наступні записи щодо роботи позивача на Шахті «Трудівська»:

22.12.1994 прийнятий учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті;

01.02.1995 переведений гірником 3 розряду з повним робочим днем в шахті;

12.07.1995 переведений гірником 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

19.09.1995 переведений гірником очисного вибою 4 розряду з повним робочим днем в шахті;

20.08.1997 переведений гірником очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем в шахті;

20.10.2016 звільнений у зв`язку з невідповідністю займаній посаді за станом здоров`я.

Згідно з викладеним у спірному рішенні від 02.08.2019 № 2378, період роботи позивача на Шахті «Трудівська» з 01.01.1999 по 31.12.2014 до пільгового стажу роботи зараховано, період роботи на цьому підприємстві з 22.12.1994 по 31.12.1998 - не зараховано. В рішенні зазначено, що довідки видані підприємством, яке знаходиться у м. Донецьк, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, а відтак відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» такі документи не створюють будь-яких правових наслідків.

Суд зауважує, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р м. Донецьк відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Указом Президента № 32/2019 від 07.02.2019, яким затверджені межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, м. Донецьк віднесено до тимчасово окупованих.

У той же час, посилання відповідача на положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є необґрунтованими та не приймаються судом, оскільки його статтею 3 передбачено, що для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Тобто, положення зазначеного закону не поширюються на м. Донецьк.

Інші нормативно-правові акти, які б свідчили про наявність у відповідача повноважень на відмову у прийнятті спірної довідки управлінням не наведено.

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) визначив що "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Тобто в розрізі даної справи за умови підтвердження необхідних для призначення (перерахунку) пенсії обставин, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Суд також зазначає, що відсутність у пенсійного органу можливості здійснити перевірку відомостей на підприємстві, яке знаходиться на непідконтрольній українській владі території не є безумовною підставою для відмови особі у реалізації наявного у нього права на пенсійне забезпечення.

Аналогічні висновки викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року (справа № 175/4336/16-а), від 23 липня 2019 року (справа № 537/53/17), які судом враховано, на виконання приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, безпідставними є твердження про неможливість прийняття до уваги документів, виданих у м. Донецьк.

Щодо посилань відповідача на неможливість зарахування періоду роботи позивача з 22.12.1994 по 31.12.1998 згідно записів у трудовій книжці та пільгових довідок від 20.10.2016 №№ 412, 413, оскільки вони видані більш ранньою датою, суд зауважує, що відповідачем не надано пояснень «більш ранньою датою» за яку подію позивачу видані документи тощо, відтак, зважаючи на незрозумілість цього формулювання відповідача воно судом теж не приймається.

Суд зазначає, що вимогами Порядку № 637 визначено, що трудовий стаж встановлюється на підставі інших, ніж трудова книжка, документів, лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Чинне законодавство не містить положень, які б визначали проведення перевірки доданих до заяви про призначення документів передумовою врахування до пільгового стажу певного періоду роботи особи.

Відомостями трудової книжки підтверджено перебування позивача повний робочий день під землею у спірний період на посадах учня гірничого, гірничого, гірничого очисного вибою. Питання належності посад позивача до пільгового списку професій не є спірним у даній справі та відповідачем не заперечується. Також занятість на цих посадах у спірний період підтверджується виданими позивачу довідками про роботу на Шахті «Трудовська» від 20.10.2016 №№ 412, 413, що безпідставно не прийняті відповідачем та якими, у тому числі, підтверджується проведення на цьому підприємстві раз на 5 років атестації робочих місць.

З огляду на зазначає, відповідачем безпідставно не враховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 22.12.1994 по 31.12.1998 та відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, беручи до уваги що рішення про відмову у призначенні пенсії є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Стосовно вимог позивача про зобов`язання відповідача зарахувати не враховані періоди роботи згідно зробленим записам в трудовій книжці суд зазначає, що у позові не визначено які саме періоди позивач просить зарахувати, однак, з огляду на встановлені судом обставини щодо не зарахування до пільгового стажу позивача саме періоду його роботи з 22.12.1994 по 31.12.1998, суд вважає за можливе задовольнити вказані позовні вимоги в частині зобов`язання зарахувати до пільгового стажу позивача наведений період його роботи.

При вирішенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування пенсії у певному розмірі та в подальшому здійснити виплату належної пенсії суд виходить із того, що ці вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки наразі ще не вирішено питання призначення позивачу пенсії, розгляд якого віднесено до дискреційних повноважень відповідача.

В даному випадку є підстави для застосування положень ч. 2 ст. 9 КАС України, якою передбачено право суду вийти за межі позовних вимог та обрати інший належним способу захисту, який необхідний для відновлення порушеного права позивача. Так, суд з урахуванням обставин даної справи вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 24.07.2019 про призначення йому пенсії із врахуванням висновків суду.

Таким чином, заявлений позив підлягає задоволенню частково.

Згідно частин 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. Враховуючи часткове задоволення позову та немайновий характер заявлених позовних вимог підлягає присудженню позивачу з бюджетних асигнувань відповідача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам - у сумі 420,40 грн.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846 та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення незаконним та скасування, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02.08.2019 № 2378 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 22.12.1994 по 31.12.1998.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 24.07.2019 з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Великоновосілківського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Великоновосілківське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області (відповідач) - 84122, Донецька обл., м. Велика Новосілка, вулиця Центральна, будинок 103, ідентифікаційний код 42171290

Суддя А.С. Михайлик