Справа № 826/5082/18
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2020-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року м. Київ № 826/5082/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі представників сторін: від позивача - Івашко В.В., від відповідача - Коваленко Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Тара»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Тара» (далі-позивач/ ТОВ «Сервіс-Тара») звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ( далі - відповідач/ ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 06.12.2017 №2, №2.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що висновки контролюючого органу, на яких ґрунтуються оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, прийнятих у межах наданих контролюючому органу повноважень, у зв`язку з виявленими під час перевірки порушеннями вимог податкового законодавства з боку позивача.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Співробітниками Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Тара» (код 38559201) податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, валютного - за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 по 31.03.2017, результати якої оформлені актом від 20.11.20177 №479/26-15-14-02-01-14/38559201 (далі -акт перевірки).

Відповідно до акту перевірки, перевіркою ТОВ «Сервіс-Тара» встановлено порушення ( в частині спірних рішень):

- п. 44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п. 5, п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» , затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на суму 5958737 грн., утому числі за:

2015 рік в сумі 2876199 грн.;

2016 рік в сумі 3082538 грн.

- п.44.1, п. 44.6 ст. 44, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.8, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті на суму 4709262 грн., в тому числі:

за липень 2015 року на суму 411596 грн.;

за серпень 2015 року на суму 253145 грн.;

за вересень 2015 року на суму 376899 грн.;

за жовтень 2015 року на суму 254535 грн.;

за листопад 2015 року на суму 247463 грн.;

за грудень 2015 року на суму 311422 грн.;

за січень 2016 року на суму 192648 грн.;

за лютий 2016 року на суму 155997 грн.;

за березень 2016 року на суму 144198 грн.;

за квітень 2016 року на суму 304695 грн.;

за травень 2016 року на суму 266791 грн.;

за червень 2016 року на суму 427990 грн.;

за липень 2016 року на суму 402525 грн.;

за серпень 2016 року на суму 384594 грн.;

за вересень 2016 року на суму 293999 грн.;

за жовтень 2016 року на суму 280765 грн.

На підставі вказаних висновків акту перевірки, Головним управління Державної фіскальної служби у м. Києві прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 06.12.2017 №2, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 7500006 грн., з яких 5958737 грн. нараховано за податковими зобов`язаннями та 1541269 грн. - за штрафними санкціями;

- від 06.12.2017 №2, відповідно до якого позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 7063893 грн., з яких 4709262 грн. нараховано за податковим зобов`язанням, 2354631 грн. - штрафні санкції.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Таким чином фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п. 185.1. ст. 185, п. 187.1. ст. 187, п. 188.1. ст. 188 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, окрім іншого, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України. Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: або дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, або дата відвантаження товарів. База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, але не нижче звичайних цін, з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до п. 201.1., 201.4., 201.6. ст. 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один із способів, визначених п. 201.1. ст. 201 ПК України; податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця; податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.

Пунктом 200.1. ст. 200 ПК Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. В свою чергу, право на віднесення сум податку до податкового кредиту, згідно з п. 198.1. ст. 198 виникає, окрім іншого, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

При цьому, відповідно до п. 198.2., 198.3., 198.6. ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за встановленою ставкою, протягом такого звітного періоду, окрім іншого, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст.201 Кодексу).

З аналізу наведених законодавчих приписів вбачається, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування податком на прибуток, є факт придбання товарів (послуг) з метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Згідно з частиною 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Одним із основних принципів, на яких ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність, відповідно до статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", є принцип превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Як зазначено у частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з пунктом 1.2 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку"), записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів.

Відповідно до пункту 2.1 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платниками податків вносяться відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту акту перевірки та відзиву відповідача, висновки щодо порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Аніко АЙ-ПІ» приписів податкового законодавства зроблено з огляду на відсутність факту реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Аналізуючи норми податкового законодавства України, ознайомившись із доводами контролюючого органу, на підставі яких здійснено вказані висновки акту перевірки, суд зазначає, що в межах даного спору слід встановити саме факт здійснення (реальність) господарських операцій між позивачем та його контрагентом з урахуванням умов спірних правовідносин.

1. По взаємовідносинам з ТОВ «Екоенерджи» (код 36692296).

Фінансово-господарські відносини ґрунтувались на Договорі про надання послуг №ДНП-29/2015 від 01.08.2015, укладеного між ТОВ «Екоенержди» (виконавець) та ТОВ «Сервіс-Тара» (замовник), відповідно до якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується за завданням та заявками замовника виконати послуги: приймання-відправка товару (продукції); формування палет з пляшкою; сортування вторинної тари; перетарювання пляшки; послуги з переміщення товарів та матеріалів: їх переміщення, складування, перетарювання, розвантаження, завантаження, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги.

До перевірки та матеріалів справи на виконання вказаних операцій надані копії актів прийому- передачі наданих послуг (виконаних робіт), банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит2 - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 856553 грн.

2. По взаємовідносинам з ТОВ «Ренткомпані» (код 39557472).

ТОВ «Ренткомпані» надано послуги (перетарювання пляшки, приймання-відправка продукції, сортування вторинної тари, формування палет з пляшкою, обробка та доставка склобою, про що свідчать акти прийому-передачі наданих послуг, банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 28 «Товари» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит» - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 660770 грн.

3. По взаємовідносинам з ТОВ «Авто Гудс Керідж» (код 37305664).

Відносини ґрунтувались на договорі про надання послуг №24/05/2015 від 01.04.2015, укладеного між ТОВ «Авто Гудс Керідж» (виконавець) та ТОВ «Сервіс-Тара» (замовник), згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується за завданням та заявками замовника виконати послуги: приймання-відправка товару (продукції); формування палет з пляшкою; сортування вторинної тари; перетарювання пляшки; послуги з переміщення товарів та матеріалів: їх переміщення, складування, перетарювання, розвантаження, завантаження, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано копії: актів прийому- передачі наданих послуг (виконаних робіт), банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит2 - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками» - Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 243864 грн.

4. По взаємовідносини з ТОВ «Бізнес Альпарі» (код 39696141).

ТОВ «Бізнес Альпарі» надано послуги (перетарювання пляшки, приймання-відправка продукції, сортування вторинної тари, формування палет з пляшкою, обробка та доставка склобою), про що свідчать акти прийому-передачі наданих послуг, банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит» - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 525206 грн.

5. По взаємовідносинам з ТОВ «АРТС Центр» (код 39867381).

Відносини ґрунтувались на договорі про надання послуг №ДНП-09/2016 від 01.06.2016, укладеного між ТОВ «АРТС Центр» (виконавець) та ТОВ «Сервіс-Тара» (замовник), згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується за завданням та заявками замовника виконати послуги: приймання-відправка товару (продукції); формування палет з пляшкою; сортування вторинної тари; перетарювання пляшки; послуги з переміщення товарів та матеріалів: їх переміщення, складування, перетарювання, розвантаження, завантаження, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано копії: актів прийому- передачі наданих послуг (виконаних робіт), банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит2 - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 478692 грн.

6. По взаємовідносини з ТОВ «Тревел Компані Плюс» (код 39645940).

ТОВ «Бізнес Альпарі» надано послуги (перетарювання пляшки, приймання-відправка продукції, сортування вторинної тари, формування палет з пляшкою, обробка та доставка склобою), про що свідчать акти прийому-передачі наданих послуг, банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит» - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 416931 грн.

7. По взаємовідносинам з ТОВ «Стайліка» (код 38954242).

Відносини ґрунтувались на договорі про надання послуг №ДНП-07/2016 від 07.05.2016, укладеного між ТОВ «АРТС Центр» (виконавець) та ТОВ «Сервіс-Тара» (замовник), згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується за завданням та заявками замовника виконати послуги: приймання-відправка товару (продукції); формування палет з пляшкою; сортування вторинної тари; перетарювання пляшки; послуги з переміщення товарів та матеріалів: їх переміщення, складування, перетарювання, розвантаження, завантаження, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано копії: актів прийому- передачі наданих послуг (виконаних робіт), банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит2 - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 375618 грн.

8. По взаємовідносини з ТОВ «Топ-Книга» (код 34809016).

Контрагентом надано послуги (перетарювання пляшки, приймання-відправка продукції, сортування вторинної тари, формування палет з пляшкою, обробка та доставка склобою), про що свідчать акти прийому-передачі наданих послуг, банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит» - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 314837 грн.

9. По взаємовідносинам з ТОВ «Техстайл Інк.» (код 40329806).

Відносини ґрунтувались на договорі про надання послуг №ДНП-16/2016 від 15.07.2016, укладеного між ТОВ «АРТС Центр» (виконавець) та ТОВ «Сервіс-Тара» (замовник), згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується за завданням та заявками замовника виконати послуги: приймання-відправка товару (продукції); формування палет з пляшкою; сортування вторинної тари; перетарювання пляшки; послуги з переміщення товарів та матеріалів: їх переміщення, складування, перетарювання, розвантаження, завантаження, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано копії: актів прийому- передачі наданих послуг (виконаних робіт), банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.28 «Товари» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит2 - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 292033 грн.

10. По взаємовідносинам з ТОВ «Арном Груп» (код 39614907).

Відносини ґрунтувались на договорі про надання послуг №ДНП-36/2015 від 01.12.2015, укладеного між ТОВ «АРТС Центр» (виконавець) та ТОВ «Сервіс-Тара» (замовник), згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується за завданням та заявками замовника виконати послуги: приймання-відправка товару (продукції); формування палет з пляшкою; сортування вторинної тари; перетарювання пляшки; послуги з переміщення товарів та матеріалів: їх переміщення, складування, перетарювання, розвантаження, завантаження, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані виконавцем послуги.

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано копії: актів прийому- передачі наданих послуг (виконаних робіт), банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит» - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 198407 грн.

11. По взаємовідносини з ТОВ «Поллі-Плюс» (код 39601479).

Контрагентом надано послуги (перетарювання пляшки, приймання-відправка продукції, сортування вторинної тари, формування палет з пляшкою, обробка та доставка склобою), про що свідчать акти прийому-передачі наданих послуг, банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит» - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 167731 грн.

12. По взаємовідносини з ТОВ «АРМІ» (код 32426624).

Контрагентом надано послуги (перетарювання пляшки, приймання-відправка продукції, сортування вторинної тари, формування палет з пляшкою, обробка та доставка склобою), про що свідчать акти прийому-передачі наданих послуг, банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит» - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 138148 грн.

13. По взаємовідносини з ТОВ «ТК Парадайс» (код 39472504).

Контрагентом надано послуги (перетарювання пляшки, приймання-відправка продукції, сортування вторинної тари, формування палет з пляшкою, обробка та доставка склобою), про що свідчать акти прийому-передачі наданих послуг, банківські виписки, податкові накладні.

В бухгалтерському обліку ТОВ «Сервіс-тара» вказані взаємовідносини відображено:

Дт.93 «Витрати на збуд» - Кт.631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт.644 «Податковий кредит» - Кт. 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками».

Дт. 631 ««Розрахунки з вітчизняними постачальниками»- Кт. 311 «Поточні рахунки в національній валюті».

Суму ПДВ по отриманим податковим накладним ТОВ «Сервіс-Тара» відображено у складі податкового кредиту декларацій з ПДВ на суму 40468 грн.

Водночас, за змістом акту перевірки, контролюючий орган дійшов висновку про фіктивність (безтоварність) вказаних господарських операцій між позивачем та вказаними вище підприємствами, обґрунтовуючи вказані твердження наступним:

- відсутність у контрагентів позивача трудових ресурсів;

- відсутність залучення інших суб`єктів господарювання;

- відсутність основних фондів, операцій з оренди;

- відсутність об`єктів оподаткування;

- відображення зазначеними постачальниками товарів та послуг широкої номенклатури;

- відсутність придбання постачальниками послуг;

- наявність негативної інформації в Єдиному реєстрі судових рішень;

- ненадання в ході перевірки Журналу вступного інструктажу з питань охорони праці, журнал реєстрації відвідувачів.

Розглядаючи такі доводи відповідача, суд зауважує наступне.

Чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови невстановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 07.04.2014 у справі №К/800/36098/13.

При цьому, сам по собі факт недекларування контрагентом позивача у поданій податковій звітності результатів таких окремих господарських операцій та/або наявних трудових ресурсів, на думку суду, не впливає на право позивача (покупця) сформувати податковий кредиту, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб, зокрема, від фактичної сплати контрагентом у ланцюгу постачання податку до бюджету, а відтак якщо останній не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку або мінімізував свої податкові зобов`язання, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи, проте вказана обставина не є підставою для позбавлення платника податку-покупця права на отримання податкової вигоди у разі, якщо такий платник має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту

Наведене правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 30.01.2018 №К/9901/612/18 і №К/9901/630/18.

Крім того, жодних належних та допустимих доказів щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних ресурсів відповідачем суду не надано, а відсутність трудових ресурсів, на які посилається відповідач, не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання можливості здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах.

При цьому, аргументи відповідача ґрунтуються на інформації з АІС «Податковий блок», однак, така інформація не є належним та допустимим доказом у справі, а висновки про відсутність у контрагентів позивача умов для здійснення фінансово-господарської діяльності зроблені на підставі службової інформації, що є недостатньою для визнання господарських операцій з позивачем нереальними (безтоварними).

Отже, безпідставними є доводи податкового органу про відсутність у контрагентів позивача управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, та іншого майна, які економічно необхідні для виконання таких робіт, з огляду на те, що жодного доказу суду на підтвердження цієї інформації відповідачем не надано, як і не доведено неможливості контрагентів укладати договори в межах своєї господарської діяльності з іншими суб`єктами господарювання з метою виконання зобов`язань перед товариством (позивачем у справі).

Суд не бере до уваги і посилання відповідача на податкову інформацію, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагента позивача по ланцюгах постачання, а також податкову інформацію надану іншими контролюючими органами, оскільки така інформація не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Податковий орган наділений такою сукупністю повноважень, належна реалізація яких надає можливість виявити податкові правопорушення, допущені контрагентом при здійсненні своєї господарської діяльності, та притягнути саме його до відповідальності, що охоплюється принципом індивідуальної відповідальності платника податків.

Щодо посилань контролюючого органу на наявність досудових розслідувань, де фігурують контрагенти позивача, а також на протоколи допиту свідків в рамках досудового розслідування (засновника, керівника), суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини першої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Так, законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту є Кримінальний процесуальний кодекс України (далі КПК України).

У ч.1 ст.23 КПК закріплено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина 2 цієї ж статті визначає, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 ст.95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування не може вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Факт порушення кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2018 року у справі №822/551/18, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні.

Більше того, для з`ясування всіх обставин справи судом витребувано від Офісу великих платників ДФС та Головного управління ДФС у Житомирській області інформацію про наявність в матеріалах кримінальних справ, пояснень посадових осіб ТОВ "Арном Груп" (ідентифікаційний код 39614907), ТОВ "ТК Парадайс" (код 39472504), ТОВ "Бізнес Альпарі" (код 39696141), ТОВ "ТОП-КНИКА" (код 34809016) про ведення господарської діяльності.

Листом від 09.10.2018 №8597/5/06-30-23-01-10 Головним управлінням ДФС у Житомирській області повідомлено, що у слідчому управлінні фінансових розслідувань ГУ ДФС у Житомирській області відсутні кримінальні провадження щодо службових осіб ТОВ "Арном Груп" (ідентифікаційний код 39614907), ТОВ "ТК Парадайс" (код 39472504), ТОВ "Бізнес Альпарі" (код 39696141), ТОВ "ТОП-КНИКА" (код 34809016).

Поряд з цим, судом встановлено, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 №1-кп/760/759/17 затверджено угоду про визнання винуватості від 22 лютого 2017 року між прокурором відділу прокуратури Київської області Хижняком Сергієм Миколайовичем та Цвілюком Борисом Борисовичем по кримінальному провадженню № 0000054 від 21.02. 2017 року. Визнано ОСОБА_1 винуватим за ст. 205 ч. 1 КК України та призначити йому покарання - у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 8500 гривень на користь держави.

Вказаним вироком суду встановлено, ОСОБА_1 , будучи засновником фіктивного підприємства - ТОВ « Техстайл ІНК» ,в період часу з 12.07.2016 по 21.01.2017 забезпечив прикриття незаконної діяльності невстановлених осіб щодо здійснення вигаданих прибуткових та видаткових операцій по рахункам підприємства ,складання від його імені як службової особи ТОВ «Техстайл ІНК»,фіктивних первинних документів податкової звітності ,штучного формування податкового кредиту з податку на додану вартість іншим підприємствам та завищенню валових витрат таким суб`єктам господарської діяльності , в результаті чого до Державного бюджету України не надходило коштів у вигляді сплати податків.

Суд акцентує увагу, що при наданні оцінки господарській операції між позивачем та вказан контрагентом (ТОВ «Техстайл Інк») суд враховує, що сам факт наявності у позивача видаткових накладних, виписаних від імені постачальника, або інших документів, складених з посиланням на поставку товарів (послуг) не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації в цих документах.

Аналогічна позиція викладена у рішеннях Верховного Суду від 06 червня 2018 року справа №П/811/2247/14, від 04 квітня 2018 року справа №813/1687/17.

Суд вважає, що податкові накладні, що стали підставою для формування податкового кредиту, у випадку їх заповнення не уповноваженими особами не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноваженими особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів (робіт, послуг), а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Статус фіктивного нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05.03.2012 (справа №21-421а11), від 01.12.2015 у справі №21-1661а15, від 02.12.2015 у справі №21-3849а15).

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням права на податковий кредит або бюджетне відшкодування, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення і облік інших господарських операцій, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в ухвалі від 23.02.2017 у справі № 805/3424/15-а (№К/800/25505/16) та викладена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 у справі №826/7047/13-а (К/9901/436/18).

У постанові Верховного Суду України від 27.06.2017 №21-3418а16 висловлена правова позиція, згідно із якою первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентами, які не мали можливості фактично здійснювати господарські операції, у зв`язку з відсутністю майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі-продажу або надання послуг, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставними.

Стала практика Верховного Суду України (рішення від 22.03.2016 у справі №810/6201/14, від 26.04.2016 №2а-4201/11/2670, від 12.04.2016 №826/17617/13-а тощо, виходить із того, що первинні документи, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані контрагентом від імені особи, яка заперечує свою участь у створенні та діяльності контрагента платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

В площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків дійсно відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного (частина 2 статті 77 КАС України). Проте, у разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 статті 77 КАС України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу), повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

З огляду на вищевикладене, виходячи з наведеного у сукупності, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивачем не доведено наявності обставин та підстав, з якими наведені вище норми податкового законодавства пов`язують можливість правомірного формування спірних сум податкових вигод в частині контрагента ТОВ «Техстайл Інк».

Враховуючи вищевикладене, суд в частині вказаного контрагента погоджується з висновками контролюючого органу щодо здійснення господарської діяльності ТОВ «Сервіс-Тара» без настання правових наслідків, шляхом формального оформлення первинних документів.

Водночас, в іншій частині контрагентів позивача, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що фінансово-господарські операції не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.

Інші доводи сторін не спростовують висновки суду.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищенаведене у сукупності, враховуючи вимоги, встановлені частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Тара» підлягає частковому задоволенню шляхом скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві №2 від 06.12.2017р. в частині визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 5643341 грн. та застосування 1383571?грн. штрафних (фінансових) санкцій та податкового повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві №2 від 06.12.2017р. в частині визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 4 417 228?грн. та застосування 2 208 614?грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Тара" задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві №2 від 06.12.2017р. в частині визначення податкових зобов`язань з податку на прибуток в сумі 5 643 341 грн. та застосування 1383 571?грн. штрафних (фінансових) санкцій.

3.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві №2 від 06.12.2017р. в частині визначення податкових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 4 417 228?грн. та застосування 2 208 614?грн. штрафних (фінансових) санкцій.

4. В решті позову відмовити.

5. Витрати по сплаті судового збору в сумі 204 782,99грн. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (м. Київ, вул.Шолуденка, 33/19, код 39439980) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Тара" (м.Київ, вул.Бориспільска, 7, код 38559201

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 04.03.2020.

Суддя С.К. Каракашьян