Справа № 320/7121/19
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2020-02-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2020 року 320/7121/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо неврахування підвищення до пенсії ОСОБА_1 при проведенні перерахунку згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне-забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" під час проведення відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 у справі №810/1958/18 перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року у відповідності до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб1, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати підвищення за постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ОСОБА_1 до пенсії, перерахованої відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 у справі №810/1958/18, починаючи з 01 січня 2016 року та виплатити зазначене підвищення, вирахувавши його із розміру 80% місячного грошового забезпечення відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 у справі №810/1958/18, починаючи з 01.01.2016 без обмеження граничного розміру пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість, що виникла в результаті неврахування підвищення за Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" під час проведення перерахунку пенсії відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 у справі №810/1958/18, починаючи з 01.01.2016 з розміру 80% місячного грошового забезпечення без обмеження граничного розміру, згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" №900 від 23.12.2015, ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції";

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером та отримує пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 в адміністративній справі №810/1958/18 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до розміру грошового забезпечення, визначеного в довідці Головного управління МВС України в Київській області від 08.06.2017 №К-8456, з 01.01.2016 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 №900, стаття 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18.11.2015 №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268" без обмеження її граничного розміру.

Зазначив, що відповідачем на виконання даного судового рішення здійснено перерахунок його пенсії, однак виявив відсутність підвищення до пенсії за Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнений з військової служби, та деяких інших осіб", яку він отримував до здійснення такого перерахунку.

На звернення позивача про перерахунок його пенсії з урахуванням підвищення за Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 відповідачем відмовлено.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 врегульовано питання установлення відсоткового підвищення розміру пенсії та що нею не змінено розміри видів грошового забезпечення і не введено нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення, а тому вказана Постанова не є підставою для перерахунку.

Також відповідачем зазначено, що органи Управління Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок. Наголошує, що перелік складових грошового забезпечення чітко зафіксований та включення такого виду як підвищення по Постанові від 23.04.2012 №355 не передбачено відповідним переліком, з огляду на те, що одноразові підвищення не є складовими грошового забезпечення, відтак включатися до них не можуть. Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що підстави для перерахування пенсії позивача з урахуванням вказаної доплати.

Позивач не погодився з наведеними у відзиві аргументами та подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що до перерахунку його пенсії на підставі рішення суду він отримував підвищення за Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355, то всі складові пенсії, які виплачувались до перерахунку пенсії, необхідно врахувати при його проведенні.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Богуславським РВ ГУ МВС України в Київській області 12.04.2003, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ та отримує пенсію за вислугу років на підставі положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, що підтверджується копією посвідчення №4565, виданого позивачу 29.12.2006 МВС України.

У червні 2017 року у зв`язку зі збільшенням розміру грошового забезпечення ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Київській області подано до відповідача довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 08.06.2017 №К-8456 станом на 01.01.2016.

З відомостей, що відображені у вказаній довідці, вбачається, що розмір грошового забезпечення осіб, які займають посаду, до якої прирівнюється посада, з якої був звільнений позивач (головний оперуповноважений - Апарат Національної поліції), станом на 01.01.2016 становить: посадовий оклад - 3000,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням - 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби (40%) - 2080,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 450,00 грн.; премія (від всього грошового забезпечення) (112%) - 8657,60 грн., всього - 16387,60 грн.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку та виплати йому пенсії на підставі даних про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2016, зазначених у довідці ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 08.06.2017 №К-8456.

За результатами розгляду вказаної вище заяви листом від 27.02.2018 №1000/м-01 відповідачем повідомлено позивача про те, що виплата перерахованих пенсій здійснюватиметься поетапно починаючи з січня 2018 року.

Не погодившись з відмовою відповідача позивач звернувся до суду.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 в адміністративній справі №810/1958/18, з урахуванням ухвали Київського окружного адміністративного суду від 21.09.2018 про виправлення описки в судовому рішенні, зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату йому пенсії відповідно до розміру грошового забезпечення, визначеного в довідці Головного управління МВС України в Київській області від 08.06.2017 №К-8456, з 01.01.2016 відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей" від 23.12.2015 №900, стаття 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанов Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", від 18.11.2015 №947 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268" без обмеження її граничного розміру.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2018 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 повернуто особі, яка її подала.

Отже, з наведеного слідує, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 в адміністративній справі №810/1958/18 набрало законної сили 29.11.2018.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем було здійснено перерахунок, що підтверджується наявними у справі доказами.

Так, відповідно до протоколу перерахунку пенсії позивача по пенсійній справі №К8456-МВС, відповідачем перераховано пенсію позивача з 01.02.2019 на підставі рішення суду, після чого її розмір склав 17416,00 грн.

Однак, позивач зазначає, що відповідно до довідки Головного управління ПФУ у Київській області від 15.02.2018 №1542/03 йому нараховувалось та виплачувалось підвищення за постановою КМУ 23.04.2012 №355.

Проте, після проведення перерахунку пенсії на підставі рішення суду позивачем було виявлено відсутність включення в розрахунок складових пенсійної виплати підвищення за постановою КМУ 23.04.2012 №355.

Враховуючи встановлені на думку позивача недоліки, 24.10.2019 ним було подано до відповідача заяву про включення до перерахованої пенсії підвищення в розмірі 35% від основного розміру грошового забезпечення за постановою КМУ 23.04.2012 №355.

Листом від 18.11.2019 №1646/М-01 відповідачем повідомлено ОСОБА_1 про те, що підстави для встановлення до пенсії підвищення по вказаній Постанові з 01.01.2018 відсутні.

Не погоджуючись з неврахуванням відповідачем при проведенні перерахунку його пенсії підвищення до пенсії на підставі Постанови КМУ від 23.04.2012 №335, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII усі призначені за вказаним Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсії і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Аналіз статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" дає підстави для висновку про те, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" установлено з 1 липня 2012 року підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 року до 23 відсотків та з 01 січня 2013 року до 35 відсотків розміру пенсій.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що розмір пенсії, обчислений з урахуванням підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.

Проаналізувавши зміст постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355, суд дійшов висновку, що зазначеною постановою Кабінет Міністрів України не приймав рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, або щодо введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії на підставі цієї постанови.

Аналогічної правової позиції дотримується також і Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, про що останнім зазначено, зокрема, в постановах від 2 квітня 2019 року у справі №592/761/16-а та від 12 червня 2019 року у справі №359/5937/17.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон №1402-VIII) Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правило подібного змісту містить також частина 6 статті 13 Закону №1402-VIII, відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Отже, в силу вимог чинного законодавства обов`язковими для врахування є висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, тим паче за результатами розгляду зразкових справ.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для здійснення позивачу перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2016 з врахуванням підвищення за Постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 №355 "Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Проте, позивачем не було доведено суду обґрунтованості позовних вимог, а також не спростовано доводів відповідача.

З огляду на зазначене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Підстави для вирішення судом питання про розподіл між сторонами судових витрат у відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.