Справа № 461/569/20
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2020-03-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/569/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Львів.

Галицький районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Чорненької К.М.,

представника позивача Морозова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, за участю третьої особи інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Павлика Захара Орестовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ,-

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління безпеки міста Львівської міської ради, за участю третьої особи інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Павлика З. О. про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обгрунтування заявленого позову покликається на те, що 17 грудня 2019 інспектором з паркування відносно нього була винесена постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Порушення полягало у тому, що він здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4 «в» і п. 33.3.34 Правил дорожнього руху. Постанову вважає незаконною, винесену з грубим порушенням адміністративно процесуального законодавства, без дослідження усіх обставин справи, на підставі доказів, які не доводять факту вчинення ним інкримінованого правопорушення. Вказує, що управління безпеки міста ЛМР використовували камери, які використовувалися для фіксації правопорушення не сертифіковані та не придатні до використання. Також зазначив, що постанову винесли без його участі чим порушили його права. Просить суд визнати неправомірними дії та скасувати постанову інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 21 січня 2020 року відкрито провадження у справі.

13 лютого 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого представник відповідача вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Зазначає, що позивача притягнуто як особу, за якою зареєстровано транспортний засіб HYUNDAI, моделі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , який було зафіксовано в момент вчинення правопорушення у м. Львові на проспекті Шевченка, 36, 17 грудня 2019 року о 12 годині 36 хвилин, який здійснив зупинку і знаходився в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Технічний засіб, на які здійснювалась фотофіксація правопорушення, а саме відеореєстратор моделі DMT1, дає змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів. Окрім цього, відеореєстратор має висновок та сертифікати дослідження, відповідає вимогам технічного регламенту радіообладнання та телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання. Таким чином, використовується як належний доказ у справі, оскільки має функцію фото- і відеозапису, є засобом фото- відеозапису. Зазначає, що фотофіксація адміністративного правопорушення із зазначенням місця, часу та дати його вчинення, доступна на офіційному сайті управління безпеки міста Львівської міської ради (режим доступу: http//inspector.lviv.ua), ідентифікатором доступу до інформації є номер постанови. Вказав, що фотоматеріали, які долучено до відзиву підтверджують факт порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху.

02 березня 2020 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідачем жодним чином не спростовано твердження та доводи викладені у позовній заяві, додані до відзиву на позовну заяву копії документів не підтверджують ані факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, ані використанні інспектором з паркування технічного засобу, який відповідає вимогам законодавства.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, з мотивів викладених у ньому, просив задовольнити.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомленні про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи, які не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ЛВ 73984 від 17 грудня 2019 року, складеної інспектором з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 225,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 17 грудня 2019 року о 12 годині 36 хвилин водій транспортного засобу HYUNDAI, моделі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чим порушив п. 8.4 «в» і п. 33.3.34 Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України.

Відповідно до ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За змістом ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно із вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, вважає, що ним не вчинено порушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП України

Розділом 33 ПДР, зокрема у підрозділі 3 закріплено такий заборонний дорожній знак, як знак 3.34 «Зупинку заборонено».

За змістом п. 8.4. «в» розділу 8 ПДР дорожні знаки поділяються на такі групи, як заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

В межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

У відповідності до п. 1.10 ПДР зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

Зона дії знаку 3.34 поширюється - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Дія знаку 3.34 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені (підрозділ 3 Розділу 33).

Пунктом 8.2-1 ПДР України передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

На спростування доводів позивача та підтвердження того, що останній дійсно допустив порушення вимог п. 8.4. «в» ПДР, відповідачем долучено до відзиву фотоматеріали з яких видно, що автомобіль HYUNDAI, моделі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 припаркований в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

При цьому, з наданих суду матеріалів встановлено, що відеореєстратор моделі DMT1 за технічною специфікацією виробника «Shenzen Diamante Technology Co., Ltd» дає змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, відповідає державним стандартам України, що підтверджується декларацією про відповідність. На вказаний прилад відповідачем надано суду сертифікат відповідності, сертифікат дослідження конструкції та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Суд враховує, що відеореєстратор має висновки та сертифікати дослідження та відповідає вимогам технічного регламенту радіообладнання та телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, та таким чином зафіксована таким інформація є належним доказом у справі.

Таким чином, вищевказані, досліджені в судовому засіданні фотоматеріали, суд вважає належними та допустимими доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Як встановлено судом, позивача притягнуто до відповідальності у відповідності до положень ст.14-2 КУпАП за порушення правил зупинки, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) відеореєстратором моделі DМТ1. Справа про адміністративне правопорушення розглянута за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає правилам розгляду справи щодо правопорушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), визначеному ст. 279-1 КУпАП.

В силу вимог встановлених ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян (ст. 16 Закону).

Судом не встановлено обставин непереборної сили.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1ст. 77 КАС України).

Підстави позову, на які посилався позивач, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, не спростовано останнім.

Доказів неправомірної поведінки працівників Управління безпеки міста Львівської міської ради не надано, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними. Відтак суд вважає, що постанова ЛВ 73984 від 17 грудня 2019 року є законною та обґрунтованою, підстави для визнання дій інспектора з паркування незаконним у суду відсутні. Внаслідок чого позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно ч. 4 ст. 288 КУпАП позивач був звільнений від сплати державного мита, тому відсутні правові підстави для розподілу витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 10, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.33, 122, 245, 251, 252, 280, 288 КУпАП, суд ,-

В И Р І Ш И В:

у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, за участю третьої особи інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Павлика Захара Орестовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Повний текст рішення проголошено 05.03.2020 року о 17 год. 00 хв.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Р. Юрків