Справа № 640/22079/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Кучми А.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2020 року (справу розглянуто в порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України», на підставі матеріалів переписки позивача з пенсійною службою МВС України та ГУ ПФУ в м. Києві для перерахунку пенсії, та приведеним у позовній заяві аналізом бездіяльності з боку відповідача;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії в сумі 166 644, 00 грн. щомісячно позивачу з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ без обмежень згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції України», Законом України народного депутата України ОСОБА_2 «Про внесення змін до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб», на підставі грошового атестату № 83, а також приведеним у позовній заяві аналізом бездіяльності з боку відповідача;

- зобов`язати відповідача негайно сплатити позивачу заборгованість у сумі 6 663 169, 32 грн., яка виникла за період з 01 січня 2016 року по листопад 2019 року включно.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що відповідачем досі не проведено перерахунок та виплата пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських національної поліції».

27 лютого 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Щодо заявленого представником позивача клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю сторін у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

02 серпня 2017 року позивач звернувся до МВС України з заявою (т. 1 а.с. 45), в якій просив надати довідку про розмір грошового забезпечення для скерування в органи пенсійного забезпечення.

За результатами розгляду вказаної заяви позивача, 04 серпня 2017 року складено довідку № 22/6-4520 (т. 1 а.с. 46) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, згідно з якою, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 року № 304, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 травня 2016 року, за посадою заступник Міністра внутрішніх справ України - начальник Головного слідчого управління становить: посадовий оклад - 14 000 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням - 150 грн., надбавка за вислугу років - 7 000 грн., надбавка за інтенсивність праці - 14 000 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень - 2 800 грн., що разом складає 37 950 грн.

09 жовтня 2019 року позивач звернувся до МВС України з заявою про надання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (т. 1 а.с. 47).

За результатами розгляду вказаної заяви позивача, Департамент персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України листом від 16 жовтня 2019 року № 22/6-К-1781 (т. 1 а.с. 48-49) повідомив позивачу, зокрема, що постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 304 «Про умови оплати праці посадових осіб, керівників та керівних працівників окремих державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу», яка стала підставою для перерахунку пенсій зазначеним особам з 01 травня 2016 року, змінено умови оплати праці окремих керівних працівників державних органів, на яких не поширюється дія Закону України «Про державну службу». При цьому, постанови № 2288 та № 510 визнані такими, що втратили чинність, стосовно працівників, розміри посадових окладів яких затверджено постановою № 304.

Управлінням координації пенсійних та соціально-гуманітарних питань ДПООНД МВС на виконання ст. 63 Закону, постанови № 304, та відповідно до списку ГУ ПФУ в м. Києві оформлено і надіслано до зазначеного управління довідку про розмір грошового забезпечення від 04 серпня 2017 року № 22/6-4520, обчислену виходячи з грошового забезпечення за посадою заступник Міністра внутрішніх справ України.

При оформлені довідки для перерахунку пенсії до грошового забезпечення включені виплати, які передбачені постановою № 304, а саме: посадовий оклад - 14 000 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням - 150 грн., надбавка за вислугу років (50%) - 7 000 грн., надбавка за інтенсивність праці (100%) - 14 000 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20%) - 2 800 грн.

За інформацією Департаменту фінансово-облікової політики МВС відповідно до постанови № 304 заступникові Міністра внутрішніх справ України встановлено та виплачено надбавку за інтенсивність праці у розмірі відсотків посадового окладу з 01 травня 2016 року, премія не встановлювалась.

Вважаючи бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо нездійснення перерахунку пенсії протиправною, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив, що позивач безумовно мав право на перерахунок пенсії, однак невірно обрав спосіб захисту свого права, оскільки позивачем не враховано положення Порядку № 45.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених для поліцейських.

Згідно з абзацом 2 пункту 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» (згідно з Законом України від 23 грудня 2015 року № 900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Положенням частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд раніше сформулював сталий правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 20 лютого 2018 року у справі № 669/512/17 визначено, що аналіз положень Закону № 900-VIII, статті 63 Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 45, дає підстави вважати, що зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови № 988, яка набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Згідно зі статтею 51 Закону № 2262-ХІІ позивач має право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Оскільки постанова № 988, якою встановлені розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, набрала чинності 02 грудня 2015 року, позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських, з 01 січня 2016 року.

В той же час, як було вірно визначено судом першої інстанції, здійсненню перерахунку пенсії передує чітко визначена Порядком № 45 процедура, яка не була врахована позивачем.

Пунктом 1 Порядку №45 встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 45 на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

ПФУ повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

ГУ ПФУ складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Пунктом 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за N 135/13402, передбачено, що про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Отже, на Міністерство внутрішніх справ України покладено обов`язок щодо направлення до Пенсійного фонду України інформації про підстави для перерахунку пенсії. Список осіб, пенсії яких підлягають перерахунку готує Головне управління Пенсійного фонду, а довідку орган, який звільняв зі служби особу зазначену у списку.

Таким чином, Порядком №45 передбачено, що МВС повідомляє ПФУ про підстави перерахунку пенсій. В свою чергу, ПФУ повідомляє головні управління в областях про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку. Головні управління складають відповідні списки таких осіб та подають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії - органам, з яких особи були звільнені із служби.

В матеріалах справи відсутні, а апелянтом не надано доказів того, що ГУ ПФУ повідомлялось уповноваженими органами про підстави перерахунку пенсії позивачу, так само, й відсутні докази про отримання необхідної для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення.

Отже, відсутність повідомлення МВС та отримання відповідної довідки у ГУ ПФУ позбавляє можливості здійснити перерахунок пенсії позивачу, а відтак, оспорювані дії відповідача, в розумінні положень статті 2 КАС України, не можна вважати такими, що вчинені не на підставі, не у межах та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, оскільки законодавством чітко визначено процедуру, за якою провадиться перерахунок розміру пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому покладення обов`язку на відповідача діяти не у відповідності до Порядку, означало б спонукання до виходу за межі своїх повноважень.

Аналогічна позиція у подібних правовідносинах була неодноразово викладена в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 553/3619/16-а, від 12 червня 2018 року у справі № 164/1522/16-а та інших.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право на перерахунок пенсії з 01 січня 2016 року згідно з постановою № 988, однак невірно обрав спосіб захисту свого права, а тому його позов не може бути задоволений.

На час виникнення спірних відносин відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві не допустило протиправної бездіяльності, оскільки у останнього була відсутня інформація про збільшений розмір грошового забезпечення пенсіонера, що унеможливило здійснити перерахунок пенсії на той час.

Отже, станом на момент виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду справи, без повідомлення МВС та отримання відповідної довідки у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відсутні підстави та повноваження для проведення перерахунку пенсії позивачу, а тому позов задоволенню не підлягає, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на правову позицію Верховного Суду, викладену у справі № 820/6514/17 від 15 січня 2018 року, оскільки, як зазначено Верховним Судом у цій же постанові, для її застосування суди повинні встановити, чи дотримано всіх вимог, передбачених Порядком № 45, для проведення перерахунку та виплати пенсії позивачам. Однак, як було встановлено вище, визначена Порядком № 45 процедура не була здійснена.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст виготовлено 04.03.2020 року.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

А.Ю. Кучма