Справа № 620/705/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року Чернігів Справа № 620/705/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Федорок К.М.,

за участю представника позивача Бондаря Я.О., представника третьої особи Шипотіло С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Чернігівської обласної ради до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Чернігівська обласна рада звернулась до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменка О.С. від 04.02.2020 у виконавчому провадженні № 60606711 про накладення штрафу.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки на виконання рішення суду 08.05.2019 ОСОБА_1 було поновлено на посаді начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 07.12.2017, а відповідний запис до трудової книжки стягувача не внесено у зв`язку з тим, що остання з травня по грудень 2019 року на роботі не з`являлася.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки Чернігівською обласною радою не вжито заходів щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 07.12.2017, не внесено відповідного запису до трудової книжки стягувача в порядку статті 65 Закону України «Про виконавче провадження».

Представником третьої особи в судовому засіданні було надано пояснення щодо позову, в яких просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що ОСОБА_1 було поновлено на нерівнозначній посаді, не з дати, визначеної судовим рішенням, відповідний запис в трудову книжку не здійснено.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що згідно вимог частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 27.02.2020 заяву Чернігівської обласної ради про забезпечення позову було повернуто без розгляду.

Вислухавши пояснення представників позивача та третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження № 60606711 з виконання виконавчого листа № 750/14127/17, виданого 02.05.2019 Деснянським районним судом міста Чернігова, про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 07.12.2017.

В ході здійснення вказаного виконавчого провадження Управління комунального майна Чернігівської обласної ради листом від 03.12.2019 № 01-1241 повідомило відповідача про те, що наказом генерального директора Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 08.05.2019 ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника підприємства, про що повідомлено боржника. За період з 08.05.2019 по грудень 2019 року ОСОБА_1 на роботі не з`являлася, а тому було неможливо зробити запис у трудову книжку.

Зважаючи на невиконання рішення суду в повному обсязі, а саме не вжиття боржником усіх заходів щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 07.12.2017, не внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача в порядку статті 65 Закону України «Про виконавче провадження», головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. 04.02.2020 було прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в розмірі 5100,00 грн.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Так, статтею 65 Закону передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону, зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, питання щодо поновлення працівника на посаді повинно вирішуватися шляхом видання розпорядження (наказу) про поновлення працівника на посаді на підставі рішення суду та внесення відповідних змін до трудової книжки поновлюваного працівника.

При цьому, аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій, до виконання яких він зобов`язаний відповідним рішенням, та підтверджені належним чином.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

З наданих суду матеріалів судом встановлено, що на виконання рішення суду генеральним директором винесено наказ № 09-о від 08.05.2019 про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника з 17.12.2017.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно виконавчого листа № 750/14127/17, виданого 02.05.2019 Деснянським районним судом міста Чернігова, ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради з 07.12.2017.

Натомість, в наказі № 09-о від 08.05.2019 не вказана посада, яка визначена виконавчим листом, а також невірно зазначено дату, з якої останню поновлено на роботі.

Разом з тим, на підтвердження неможливості внесення відповідних змін до трудової книжки поновлюваного працівника надано суду лист Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради від 03.12.2019 № 759, адресований начальнику Управління комунального майна ОСОБА_2 , в якому вказано, що наказ № 09-о від 08.05.2019 про поновлення на роботі та копію листа Управління комунального майна Чернігівської обласної ради від 03.05.2019 за № 01-516 було відправлено ОСОБА_1 рекомендованим листом, який остання отримала 15.05.2019, про що свідчить її відмітка (підпис) на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Дослідивши лист Управління комунального майна Чернігівської обласної ради від 03.05.2019 за № 01-516, судом встановлено, що вказаний лист був адресований генеральному директору Комунального підприємства «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради ОСОБА_4 та містив прохання поновити ОСОБА_1 на відповідній посаді згідно рішення суду.

Аналізуючи дані обставини справи, суд дійшов висновку, що матеріалами справи не підтверджується встановлення факту здійснення позивачем достатніх заходів щодо виконання рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 02.05.2019 у справі №750/14127/17, наприклад, направлення на адресу стягувача повідомлення (запрошення) про необхідність явки за місцем знаходження юридичної особи боржника або місцем роботи з метою внесення до трудової книжки запису про поновлення відповідно до наказу № 09-о від 08.05.2019, доказів відмови ОСОБА_1 надавати свою трудову книжку для внесення запису про поновлення на посаді тощо.

Крім того, суд зауважує, що згідно виконавчого листа № 750/14127/17, виданого 02.05.2019 Деснянським районним судом міста Чернігова, боржником є саме Чернігівська обласна рада, а не Комунальне підприємство «Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради, і матеріали справи не містять жодного документу на підтвердження вчинення боржником активних дій щодо намагання внести відповідний запис до трудової книжки стягувача.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне підкреслити, що відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За таких обставин, відповідачем було правомірно винесено постанову від 04.02.2020 про накладення на Чернігівську обласну раду штрафу у виконавчому провадженні № 60606711, а тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову Чернігівської обласної ради необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Чернігівської обласної ради (пр-т Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 04.03.2020.

Суддя Н.М. Баргаміна