Справа № 212/8938/19
Суддя: Пустовіт О. Г.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/8938/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., при секретарі судового засідання Мігрін Н.С., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженні у місті Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону №2 роти №1 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Тарасенко Тетяни Валеріївни про скасування постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1603456 від 09.10.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора батальйону №2 роти №1 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Тарасенко Тетяни Валеріївни про скасування постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1603456 від 09.10.2019 року.

В обґрунтування позову зазначив, що 09 жовтня2019 року інспектором батальйону №2 роти №1 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капралом поліції Тарасенко Тетяною Валеріївною (далі - відповідач) відносно нього винесена постанова серії ЕАК №1603456 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та накладено адміністративний штраф в розмірі 425 гривень. Відповідно до винесеної Постанови він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як зазначено в Постанові, 09.10.2019 року о 12:02 год., він керуючи транспортним засобом «TOYOTA CAMRY», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Об`їзна дорога в м. Кривий Ріг, проїхав регульований пішохідний перехід на поєднання «жовтого» та «червоного» сигналів світлофора, чим порушив п.8.7.3ґ. ПДР України.

Вважаю, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а Постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно з підпунктом «ґ» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху встановлено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пункт 8.11ПДР водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Він стверджує, що 09.10.2019 року, він, рухаючись на своєму автомобілі, наближаючись до пішохідного переходу, побачив як різко загорівся «жовтий» сигнал світлофора та, щоб не здійснювати екстреного гальмування і не створювати аварійну ситуацію іншим учасникам дорожнього руху, проїхав даний пішохідний перехід. Тому, просить суд скасувати постанову серії ЕАК № 1603456 від 09.10.2019 про накладення ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13 листопада 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов з диском DVD, в якому вказано, що позивач 09.02.2019 о 12-02год. керуючи ТЗ TOYOTA CAMRY, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 ґ) ПДР України, таким чином скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора. Вважає, що викладені позивачем доводи не є належним обґрунтуванням адміністративного позову, щодо порушення норм матеріального чи процесуального права та не спростовують наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Враховуючи вищевикладене, вважає, що вона діяла виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена нею з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

В судове засідання позивач не з`явися, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, скористався правом надання відзиву.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає наступне.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КпАП України є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, необладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Постановою серії ЕАК №16003456 від 05.10.2019 встановлено, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «TOYOTA CAMRY» державний номер НОМЕР_1 по вул.. Об`їзна дорога в м. Кривий Ріг проїхав регульований пішохідний перехід на поєднання «жовтого» та «червоного» сигналів світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ) ПДР України, за що встановлена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В позові позивач зазначав, що він не порушував ПДР, і якщо і здійснив проїзд на забороняючий «жовтий» сигнал світлофора, тільки для того щоб не вдаватись до екстреного гальмування. Тобто, виконував вимоги пунктів 8.10 та 8.11 ПДР, посилаючись на позицію Верховного суду.

Пунктом 8.10 ПДР визначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньої розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Згідно з п. 8.11 ПДР, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8.7.3.ґ ПДР, жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

На відеозаписі зі службового реєстратора вбачається, що автомобіль позивача рухався на заборонний «жовтий» сигнал світлофора. Також, з відеозапису можна побачити, що жовтий сигнал світлофора ввімкнувся ще за довго до того, як позивач під`їхав до дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія). Також на відеозаписі зафіксовано, як на світлофорі, який регулює інший протилежний напрямок руху вже горить зелений сигнал світлофору, який дозволяє рух іншим учасникам дорожнього руху з вулиці, яка примикає до даної вулиці Об`їздна дорога.

Що стосується виконання позивачем вимог п. 8.10 та п. 8.11 ПДР, то відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Нормами ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, обґрунтування правомірності дій та прийнятого рішення відповідач зазначає у відзиві.

Відповідно до ч.ч. 2, 8 ст. 79 КАС України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В свою чергу ОСОБА_1 всупереч вищезазначеним вимогам законодавства, а ні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, так і при поданні позовної заяви до суду доказів на підтвердження факту неможливості зупинити транспортний засіб у місці визначеному п. 8.10 ПДР, не надав. На відеозаписі вбачається, що автомобіль позивача рухався по прямому проспекту, світлофор було видно заздалегідь, ані попереду автомобіля позивача, ані позаду нього автомобілів не було, тобто необхідності прискорювати швидкість на пішохідному перехресті у позивача не було, позаду позивача автомобілів на короткій дистанції не було, тому небезпеки у випадку екстреного гальмування позивачем не виникло б.

Окрім того, згідно із п. 8.7.3 в) ПДР, зелений миготливий сигнал світлофора дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Тобто, жовтому сигналу світлофора передує зелений миготливий сигнал, який попереджає про його наступне увімкнення.

Пунктом 8.7.3 ґ) ПДР визначено, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Нормами п. 2.3 б) ПДР визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Із вищезазначеного слідує, що ОСОБА_1 під`їжджаючи до світлофору повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, при увімкнені зеленого миготливого сигналу, який передує жовтому, врахувати технічний стан транспортного засобу та розрахувати можливість зупинки у місці, визначеному п.8.10 ПДР при увімкнені жовтого сигналу світлофора.

Однак, позивач вищезазначених вимог ПДР не виконав, та доказів про неможливість зупинитися у визначеному ПДР місці при проїзді регульованого пішохідного переходу, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та при подачі позовної заяви до суду не надав, отже зазначені відомості є неналежними обґрунтуваннями позовної заяви та в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивачу в процесі розгляду справи про вчинене ним адміністративне правопорушення було надано для ознайомлення відеозапис із зафіксованим правопорушенням, який згідно ст.251 КУпАП та 252 КУпАП був прийнятий та оцінений поліцейським, як належний та допустимий доказ на підставі якого правомірно винесено постанову по справі.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що інспектор діяв виключно на підставі у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України і постанова винесена ним з дотриманням та у повній відповідності норм матеріального і процесуального права та є такою, яка не має підстав для скасування.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи та винесення постанови постанову серії ЕАК №1603456 від 09.102019, оскільки міститься логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною та порушень з боку інспектора патрульної поліції щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд не вбачає. При цьому, суд виходить з того, що відповідач під час виявлення, фіксування правопорушення та складання постанови про притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Тому, суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 5, 6, 8-10, 73-78, 241-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону №2 роти №1 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Тарасенко Тетяни Валеріївни про скасування постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1603456 від 09.10.2019 року - відмовити.

Судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок, на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор роти №1 батальйону №2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області капрала поліції Тарасенко Тетяна Валеріїна, юридична адреса: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11.

Суддя: О. Г. Пустовіт