Справа № 815/2320/18
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/2320/18
УХВАЛА

04 березня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 15.05.2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відсутності контролю за діями ДОН ООДА, директора ДОН ООДА;

- зобов`язати відповідача притягнути директора ДОН ООДА ( ОСОБА_2 ) до дисциплінарної відповідальності, скасувати вказані посадові інструкції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2018 року судом відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, даний позов залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

30 травня 2018 року ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачеві.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року залишено без задоволення. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року про повернення адміністративного позову по справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишено без змін.

24 січня 2020 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2018 року скасовано, а справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду на стадії вирішення питання про відкриття провадження.

Справа №815/2320/18 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду 04 лютого 2020 року та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Вовченко О.А.

Ухвалою суду від 06 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

11 лютого 2020 року ОСОБА_1 до суду подано за вх.№6249/20 заяву, в якій позивач, посилаючись на відстрочення їй сплати судового збору в адміністративній справі №815/6096/17, просить суд звільнити її від сплати судового збору та продовжити їй строк усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви та встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. Роз`яснено, що виявлені недоліки мають бути усунені позивачем шляхом надання до суду: належним чином оформленої позовної заяви, викладеної розбірливим почерком (усі скорочення слів у позовній заяві мають бути загальноприйнятими і зрозумілими, зафіксованими у державних стандартах і словниках з дотриманням загальноприйнятих норм) з уточненими позовними вимогами, приведеними у відповідність до вимог ст.5 КАС України (з копією відповідачу); доказів на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин або їх належним чином засвідчених копій (з копією відповідачу); доказів сплати 704,80 грн. судового збору або належним чином обґрунтованого клопотання про звільнення від сплати судового збору із доказами на підтвердження його обґрунтованості; оригіналу адміністративного позову ОСОБА_1 (вх.№2346/18) разом із усіма доданими документами.

28 лютого 2020 року до суду від позивача за вх.№9318/20 надійшла копія заяви, написана позивачем власноруч, у якій позивач, посилаючись на відсутність у неї на відміну від відповідача доступу до ДБУ (Державного бюджету України) та що судом не встановлено порядок доступу позивачу до Державного бюджету України для сплати судових витрат, на те, що посилання суду на «нерозбірливість» є оціночним судженням, на довідку ПФУ та на справу №815/6096/17 просить звільнити її від сплати судового збору та продовжити їх строк усунення недоліків позовної заяви.

Таким чином суд зазначає, що позивачем не у повному обсязі усунено недоліки позовної заяви.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору суд зазначає наступне.

Згідно ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_1 до суду доказів сплати судового збору не надано.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» з 1 січня 2018 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 1762,00 гривень.

Отже, за подачу адміністративного позову з даними вимогами ОСОБА_1 повинна надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 704,80 грн. за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору, з урахуванням вищевказаних умов, є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. При цьому, звільнення від сплати судового збору, відстрочення чи розстрочка стороні сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подається до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Суд зазначає, що предметом даного позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав позивача чи відшкодування шкоди здоров`ю позивача.

Позивач у даній справі не є військовослужбовцем. Доказів, що позивач є матір`ю дитини віком до чотирнадцяти років або дитини-інваліда, чи що позивач є членом малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї, чи що позивач діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, до суду не надано.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України «Про судовий збір» від 23.01.2015 року №2 із вказаного питання роз`яснено, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Суд зазначає, що набуття позивачем статусу пенсіонера не може бути безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Щодо довідки пенсійного органу №1951 від 23 січня 2018 року, згідно якої позивач за період серпень 2017 року січень 2018 року отримала пенсію в розмірі 11739,96 грн., така не є належним та достатнім доказом наявності підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Згідно п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Таким чином, оскільки вищевказана довідка не охоплює річний розмір отриманої позивачем у 2017 році пенсії (рік перед зверненням позивачем з даним позовом до суду), а лише п`ять місяців 2017 року, вона не відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» та з неї неможливо встановити 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Окрім цього суд зазначає, що позивачем до суду не надано доказів на підтвердження того, що єдиним її доходом є лише пенсія.

При цьому щодо посилання позивача на не встановлення судом їй порядку доступу до Державного бюджету України для сплати судових витрат, суд зазначає, що законодавством України не передбачено такі повноваження органів судової влади України як надання позивачам доступу до бюджетних коштів для сплати судових витрат. Окрім цього законодавством України не передбачено можливості сплати позивачами фізичними особами судового збору за рахунок бюджетних коштів.

Щодо посилання ОСОБА_1 на справу №815/6096/17 та на процесуальні рішення, прийняті в її межах, суд зазначає, що ні КАС України, ні Законом України «Про судовий збір» не передбачено такої підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

За таких обставин суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Враховуючи викладене, застосовуючи аналогію закону згідно ст.7 КАС України, приймаючи до уваги те, що виявлені недоліки перешкоджають суду вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Виявлені недоліки мають бути усунені (з урахуванням недоліків, зазначених в ухвалі суду від 06.02.2020 року та від 26.02.2020 року) позивачем шляхом надання до суду:

- оригіналу адміністративного позову ОСОБА_1 (вх.№2346/18) разом із усіма доданими документами;

- доказів сплати 704,80 грн. судового збору або належним чином обґрунтованого клопотання про звільнення від сплати судового збору із доказами на підтвердження його обґрунтованості (довідки органу Державної податкової служби України про дохід позивача за період січень 2017 року грудень 2017 року);

- належним чином оформленої позовної заяви: викладеної розбірливим почерком (усі скорочення слів у позовній заяві мають бути загальноприйнятими і зрозумілими, зафіксованими у державних стандартах і словниках з дотриманням загальноприйнятих норм); із зазначенням реєстраційного номеру облікової картки платника податків та адреси електронної пошти позивача, коду ЄДРПОУ, відомих номерів засобів зв`язку та офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача; з уточненими позовними вимогами, приведеними у відповідність до вимог ст.5 КАС України; з письмовим підтвердженням позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (з копією відповідачу);

- доказів на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин або їх належним чином засвідчених копій (з копією відповідачу), чи належним чином обґрунтованого клопотання про витребування у відповідача доказів, викладеним з дотриманням вимог статті 80 КАС України.

Суд вважає за доцільне зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачу, з метою попередження повернення судом позовної заяви позивачеві з підстав невиконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, необхідно завчасно повідомити суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів до суду, оскільки згідно з п.1 та п.2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; 2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; 3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; 4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Керуючись ст.ст.2, 160, 161, 169 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Встановити позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала окремо від остаточного судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Вовченко