Справа № 609/1297/19
Суддя: Ковтунович О. В.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1297/19

2-а/609/1/2020

05 березня 2020 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Ковтуновича О.В,

при секретарі: Кравчук Л.М.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шумськ адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: інспектора патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону лейтенанта поліції Дубчак Мар`яни Мирославівни

де третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: УПП в Тернопільській області ДПП

про: про скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

28.11.2019 р. позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 05 жовтня 2019 р. інспектором патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону лейтенанта поліції Дубчак М.М. було винесено постанову ЕАК № 1588988, якою притягнула його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП.

Постанову позивач вважає незаконною, оскільки порушення зафіксовано за допомогою приладу TruCAM, є неналежними та недопустимими з мотивів незаконності використання цього засобу вимірювальної техніки. З наведених підстав позивач просить суд скасувати постанову.

18 грудня 2019 року на адресу Шумського районного суду надійшло пояснення третьої особи щодо позову, з якого слідує, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вина позивача підтверджується належними доказами, порушення зафіксовано у порядку, встановленому законодавством, сертифікованим і повіреним приладом, постанова винесена в порядку, передбаченому законом, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовнх вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 03 грудня 2019 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду на 10 грудня 2019 року.

Ухвалою суду від 10 грудня 2019 р. у зв`язку із неявкою сторін, судовий розгляд адміністративної справи відкладено на 16 січня 2020 року, оскільки суддя знаходився у нарадчій кімнаті по написанню рішення суду у цивільній справі №609/1447/19, адміністративну справу відкладено на 13 лютого 2020 року.

Ухвалою суду від 13 лютого 2020 р. у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд адміністративної справи відкладено на 05 березня 2020 року.

Позивач в судовому засіданні підтвердив позов та його обґрунтування, наполягаючи на задоволені позову.

Відповідач та представник третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вислухавши думку позивача, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125,126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху (частини 1, 2 і 3 ст. 122).

Як вбачається із позовної заяви 05 жовтня 2019 року інспектором патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону лейтенанта поліції Дубчак М.М. було винесено постанову ЕАК № 1588988, якою притягнула ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобов в населеному пункті с. Смиківці нібито рухався зі швидкістю 83 км/год., при дозволеній 50 км/год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС 000804

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Адміністративна відповідальність передбачена ч.1 ст. 122 КУпАП настає у випадку перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.04.2012 р. №437 затверджено перелік засобів вимірювальної техніки; до вказаного переліку було включено засіб вимірювальної техніки - «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruСАМ LTI 20/20.

В свою чергу, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13820, виданого ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТгuСАМ ЬТІ 20/20 № 000804 є придатним до застосування.

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» ви. 05.06.2014 р. № 1314-VI, не передбачено повторного проходження даної процедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Cпірна постанова містить посилання на засіб вимірювальної техніки - TRUCAM LTI 20/20, яким зафіксовано правопорушення.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 р. № 437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Додаткове роз`яснення з цього питання було викладено у відповіді Міністерства економічного розвитку та торгівлі від 23.01.2019 вих. № 3423-08/3679-09.

Суд вважає, що наведені вище докази підтверджують правомірність використання відповідачем Лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, фіксація яким швидкості руху транспортних засобів, у свою чергу, має розглядатись, як належний, допустимий та достовірний доказ при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Отже, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, наданих відеоматеріалу з записом подій, які мали місце під час оформлення адміністративного матеріалу відносно ОСОБА_1 чітко вбачається, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що має місце вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Тому суд приходить до висновку, що інспектором у відповідності до ст. 280 КУпАП були з`ясовані всі обставини справи, які мають істотне значення для вирішення справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності і його дії вчинені у передбачені законом межах та у спосіб, а, відтак, і підстав для скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, винесеної відносно ОСОБА_1 не встановлено.

Посилання позивача зазначені в позові не може бути прийняті судом як докази відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки з матеріалів адміністративної справи вбачається, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення мали місце. Пояснення викладені у поясненні третьої особи містять у собі обставини, які не є підставою позову і не спростовують факту порушення позивачем ПДР України.

При винесені постанови, дії відповідача відповідають вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення. Тобто при накладанні стягнення відповідачем встановлена особа правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують, оскільки санкція ч. 1 ст.122КУпАП передбачає покарання у вигляді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 грн.

Інспектор при винесені оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описано правопорушення, яке було скоєно, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивач не надав, його позовні вимоги зводяться до висвітлення порушень норм процесуального права з боку інспектора, що в судовому засіданні не було встановлено.

З огляду на не представлення позивачем доказів, які спростовують обставини, викладені поліцейським в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності, судом розцінюються не обґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Докази, надані третьою особою є належними та допустимими.

За вищевказаних обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.122,222,251,252,280 КУпАП, ст.ст. 2,9, 72-78,121, 246,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3-ї роти 1-го батальйону лейтенанта поліції Дубчак Мар`яни Мирославівни про скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Шумський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 05 березня 2020 року.

Суддя: О. В. Ковтунович