Справа № 360/3753/18
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

04 березня 2020 року

Київ

справа №360/3753/18

адміністративне провадження №К/9901/20381/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.

розглянув у порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами у касаційній інстанції справу № 360/3753/18

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року (головуючий суддя - Ірметова О.В.) та

постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року (головуючий суддя - Блохін А.А., судді: Арабей Т.Г., Сіваченко І.В.)

у справі № 360/3753/18

за позовом ОСОБА_1

до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Сєвєродонецьккомунсервіс"

про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11 липня 2018 року № 479 "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП "Сєвєродонецьккомунсервіс", -

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. У листопаді 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11 липня 2018 року № 479 "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП "Сєвєродонецьккомунсервіс".

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 479 від 11 липня 2018 року "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП "Сєвєродонецьккомунсервис" незаконним та протиправним, з наступних підстав:

- порушено вимоги Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11 вересня 2003 року № 1160-IV (далі - Закон № 1160-IV) та процедуру прийняття регуляторного акту. Позивач зазначив, що аналіз регуляторного впливу не проводився, звіт про відстеження результативності регуляторного акту в офіційному виданні згідно вимог статті 13 Закону № 1160 не проводився та не оприлюднювався. Питання щодо затвердження тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів до Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2018 рік включено не було, проект рішення № 479 не був оприлюднений, що підтверджується витягом з веб-сайту Сєвєродонецької міської ради;

- при прийняті оскаржуваного рішення були порушені права громадян на участь у самоврядуванні, оскільки в порушення частини третьої статті 13 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року пропозиції за результатами громадських слухань не розглядалися відповідачем. Відсутня інформація щодо проведення громадських слухань стосовно проекту вказаного рішення;

- не дотримано порядок доведення до мешканців міста як споживачів послуги інформації про зміну тарифу на послуги з вивезення твердих побутових відходів, а саме п.2.1, п.2.2, п.2.5, п. 2.7, п. 2.13 Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 390 від 30 липня 2012 року;

- порушено вимоги статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" №2939-VI від 13 січня 2011 року в частині обмеження доступу до проекту оскаржуваного рішення № 479.

3. Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року клопотання представника відповідача про залучення третьої особи задоволено, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Сєвєродонецьккомунсервіс".

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

4. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року, залишене без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

5. Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, із висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради своїм рішенням від 11 липня 2018 року № 479 встановив саме тарифи на житлово-комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів, оспорюване позивачем рішення є актом органу місцевого самоврядування, на яке не поширюються вимоги Закону № 1160-IV.

5.1. Також, суди попередніх інстанцій зазначили, що рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради не підпадає під ознаки документів, які підлягають обов`язковому громадському обговоренню, тому дія статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI від 13 січня 2011 року в частині обов`язкового опублікування проекту рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 479 не поширюється.

5.2. Суди попередніх інстанцій вказали, що оскаржуване рішення було прийняте у відповідності до Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 390 від 30 липня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 року за №1380/21692. Крім того, позивач не надав суду жодних доказів, судових рішень, якими було підтверджено протиправність дії (бездіяльності) КП "Сєвєродонецьккомунсервіс" щодо доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції

6. 19 листопада 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , якою вони просили скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

7. В обґрунтування касаційної скарги зазначено, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

8. У касаційній скарзі скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про необхідність окремого оскарження дій КП "Сєвєродонецьккомунсерсві". Вказує на те, що відповідачем не дотриманно порядок доведення до мешканців міста як споживачів послуги інформації про зміну тарифу на послуги з вивезення твердих побутових відходів, а саме п. 2.13 Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, який затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №390 від 30 липня 2012 року.

8.1. Крім того скаржник зазначає, що судами попередніх інстанцій залишено без оцінки доводи позивача про недотримання відповідачем вимог статті 21 Закону України "Про порядок висвітлення діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування в Україні засобами масової інформації" № 539/97-ВР від 23 вересня 1997 року в частині не висвітлення інформації щодо проекту рішення № 479 у засобах масової інформації та обґрунтованого розрахунку зміни тарифу зі всіма складовими.

8.2. А також, судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального права в частині не застування положень статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI від 13 січня 2011 року.

9. 19 липня 2019 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Шарапа В.М., суддів Стеценко С.Г., Чиркін С.М.

10. Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за даною касаційною скаргою.

11. У зв`язку з унесенням змін до Спеціалізації суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 27 грудня 2019 року № 33), на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року №63/0/78-20, здійснено повторний автоматизований розподіл касаційної скарги, за результатом якого визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Соколов В.М.

12. 03 березня 2020 року ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. прийнято до провадження справу за даною касаційною скаргою, закінчено підготовчі дії та призначено справу у порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами у відповідності до положень частини першої статті 340 та статті 345 КАС України.

Позиція інших учасників справи

13. Від відповідача та третьої особи відзиву на касаційну скаргу не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

14. Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11 липня 2018 року № 479 встановлені тарифи на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП "Сєвєродонецьккомунсервіс".

15. Прийняттю зазначеного рішення передувало звернення КП "Сєвєродонецьккомунсервіс" до міського голови Казакова В.В. з розрахунками економічно-обгрунтованих витрат на послуги з вивезення твердих побутових відходів на 2018 рік.

16. КП "Сєвєродонецьккомунсервіс" листом від 15 червня 2018 року № 1155 звернулось до міського голови Казакова В.В. з проханням розмістити інформацію на офіційному сайті Сєвєродонецької міської ради про намір змінити тариф на послугу з вивезення твердих побутових відходів.

17. 20 червня 2018 року Сєвєродонецькою міською радою на офіційному веб-сайті (http://sed-rada.gov.ua/) розмітила повідомлення КП "Сєвєродонецьккомунсервіс" про намір здійснити зміну тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів, а саме:

1. Загальний розмір планового тарифу з вивезення твердих побутових відходів в м. Сєвєродонецьку(статті витрат).

2. Структуру планового тарифу з вивезення ТВП по м. Сєвєродонецьку ( статті витрат, витрати в розрахунку, примітки)

3. Періодичність надання послуги з вивезення ТВП по КП "СКС".

4. Обґрунтування причин зміни тарифу.

5. Встановлення запропонованих тарифів надасть змогу (перелік).

6. Зауваження і пропозиції споживачів, будь-яка додаткова інформація приймаються в письмовому вигляді протягом 14 днів з моменту розміщення на офіційному веб-порталі Сєвєродонецької міської ради.

18. Така ж саме інформація була надрукована в газеті "Сєвєродонецькі вісті" від 22 червня 2018 року № 25.

Позиція Верховного Суду

Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи

19. 08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду справ" (далі - Закон № 460-IX).

20. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 460-IX, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

21. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.

22. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

23. Згідно частини 3 статті 211 КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року) підставами касаційного оскарження є порушення судом норм матеріального чи процесуального права, що кореспондує нормі частини 4 статті 328 КАС України (в редакції чинній після 15 грудня 2017 року).

24. Перевіряючи доводи касаційної скарги в межах наведених у ній доводів, Верховний Суд приходить до таких висновків.

25. Вирішуючи даний спір суд першої інстанцій, із висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржуване рішення було прийняте у відповідності до Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 390 від 30 липня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 року за №1380/21692. При цьому, оскаржуване рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради не підпадає під ознаки документів, які підлягають обов`язковому громадському обговоренню, тому дія 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI від 13 січня 2011 року (далі - Закон № 2939-VI, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в частині обов`язкового опублікування проекту рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 479 не поширюється.

26. Верховний Суд не погоджується із наведеними висновками судів попередніх інстанцій, оскільки ці висновки ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права.

27. Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що тарифи на житлово-комунальні послуги в Україні формуються та встановлюються на підставі вимог чинного законодавства та нормативно-правової бази.

28. Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIІІ (далі - Закон №2189-VIІІ; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

29. Повноваження органів місцевого самоврядування щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги визначено статтею 7, 14 Закону, а також статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21 травня 1997 року (далі - Закон № 280/97-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

30. Так, згідно із пунктом 2 абзацу «а» частини 1 статті 28 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

31. Прийняттю рішення про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги передує процедура інформування споживачів за вимогами Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30 липня 2012 року № 390, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 року за № 1380/21692 із змінами та доповненнями (далі - Порядок, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

32. За вимогами пункту 2.1 Порядку суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим встановлювати тарифи.

33. Згідно з пунктом 2.2. Порядку протягом п`яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків (в тому числі здійснених за результатами коригування встановлених тарифів) до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, суб`єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами та доводять до відома споживачів інформацію, передбачену цим Порядком.

34. Так, пунктами 2.3, 2.4 та 2.5 Порядку визначено перелік інформації, яка доводиться до відома споживачів суб`єктами господарювання, що надають комунальні послуги (послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуги з вивезення побутових відходів та визначено основні і додаткові способи її доведення.

35. Суб`єктом господарювання під час доведення до відома споживачів інформації про намір зміни цін/тарифів обов`язково вказується форма (спосіб) зміни цін/тарифів: повний перегляд цін/тарифів чи коригування окремих їх складових. При цьому зазначається строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, а також повідомляється адреса, на яку необхідно їх надсилати (пункт 2.13 Порядку).

36. Згідно з пунктом 2.12. Порядку строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється суб`єктом господарювання, але він не може бути меншим за 7 календарних днів та більшим ніж 14 календарних днів з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на житлово-комунальні послуги.

36.1. У разі здійснення суб`єктом господарювання коригування встановлених цін/тарифів відповідно до вимог частини десятої статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється суб`єктом господарювання.

37. У процесі доведення до відома споживачів інформації усі зауваження і пропозиції фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань підлягають реєстрації та обов`язковому розгляду суб`єктом господарювання.

38. Зауваження і пропозицій, які отримані органом, уповноваженим встановлювати тарифи, надсилаються для розгляду суб`єкту господарювання. За результатами такого розгляду суб`єкт господарювання приймає рішення про їх урахування чи відхилення (пункт 2.8 Порядку).

39. Відповідно до пункту 2.9 Порядку суб`єкт господарювання в установленому законодавством порядку повідомляє споживача, який протягом встановленого строку надав свої пропозиції та зауваження, про їх урахування або відхилення. При цьому у разі відхилення пропозицій і зауважень суб`єктом господарювання надаються споживачеві обґрунтовані пояснення.

40. У разі врахування зауважень і пропозицій суб`єкт господарювання здійснює перерахунок тарифу та передає його органу, уповноваженому встановлювати тарифи листом з висловленою позицією та відповідними обґрунтуваннями.

40.1. У такому випадку процедура доведення до відома споживачів інформації про намір зміни цін/тарифів повторно суб`єктом господарювання не здійснюється.

40.2. Якщо у період доведення до відома споживачів інформації суб`єктом господарювання перераховано тариф у сторону зменшення у зв`язку із виявленням ним технічних помилок, неточностей у розрахунках тарифів, поданих органу, уповноваженому встановлювати тарифи, процедура доведення до відома споживачів інформації про намір зміни цін/тарифів повторно суб`єктом господарювання не здійснюється. Розрахунки тарифів з відповідними обґрунтуваннями надсилаються до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, для прийняття рішення про встановлення тарифів (пункт 2.10 Порядку).

41. Пунктом 2.11 Порядку передбачено, що у разі відсутності пропозицій та зауважень від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань або вмотивованого їх відхилення, суб`єкт господарювання після закінчення встановленого строку приймання пропозицій/зауважень (наступного робочого дня після останнього дня приймання пропозицій/зауважень) письмово сповіщає про це орган, уповноважений встановлювати тарифи.

42. Контроль за дотриманням суб`єктами господарювання порядку доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад здійснюється органами, уповноваженими встановлювати тарифи відповідно до їх повноважень, визначених чинним законодавством (пункт 2.14 Порядку).

43. Згідно з вимогами статті 3 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (зі змінами) №1160-IV від 11 вересня 2003 року дія цього Закону не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям актів, якими встановлюються ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги.

44. Враховуючи вищевикладене, рішення органу місцевого самоврядування про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги (у тому числі, шляхом коригування тарифів) не є регуляторним актом.

45. Порядок прийняття виконавчим комітетом місцевої ради визначається нормами Закону України "Про місцеве самоврядування" №280/97-ВР від 21 травня 1997 року та Регламентом відповідної ради.

46. В той же час, виконавчий комітет Сєвєродонецької місцевої ради є розпорядником публічної інформації в розумінні Закону № 2939-VI.

47. Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону № 2939-VI визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

48. Згідно пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами.

49. Відповідно до статті 15 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

50. Згідно з частиною 3 статті 15 Закону №2939-VI проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

51. Верховний Суд, виходячи з аналізу норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, погоджується з доводами касаційної скарги про те, що проект рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 479 від 11 липня 2018 року "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП "Сєвєродонецьккомунсервіс" підлягав обов`язковому оприлюдненню відповідачем не пізніш як за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття.

52. З огляду на зазначене, вирішуючи спір суди попередніх інстанцій безпідставно не застосували до спірних правовідносин приписи статті 15 Закону № 2939-VI.

53. За таких обставин, Верховний Суд констатує, що суди першої та апеляційної інстанції порушили норми матеріального права, а саме не перевірили дотримання процедури прийняття оскаржуваного рішення відповідачем.

54. Дані обставини є визначальними для правильного вирішення даного спору, оскільки не оприлюднення інформації органом місцевого самоврядування, проектів рішень призводить до того, що споживачі або особи, кого може стосуватися проект рішення, не мають часу подати своїх зауваження чи заперечення до проекту рішення.

55. Суд апеляційної інстанції не звернув увагу не неповноту встановлених обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, судом першої інстанції та не усунув цього недоліку в ході апеляційного провадження, що є порушенням статей 9, 242, 308 КАС України.

56. Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження суду апеляційної інстанції, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність його висновків в цілому по суті спору.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

57. Виходячи із змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.

58. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

59. Частиною 1 статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

60. Згідно з частиною 2 статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.

61. Верховний Суд зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм матеріального права при ухваленні судових рішень, а саме безпідставно не застосували до спірних правовідносин приписи Закону № 2939-VI. Також суди допустили порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

62. Під час нового розгляду справи судам необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи що стосуються дотримання відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення як рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування, об`єктивно оцінити докази, що мають юридичне значення для її розгляду і вирішенню спору по суті, і в залежності від встановленого правильно визначити норми матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин та прийняти обґрунтоване та законне рішення.

63. Таким чином, з огляду на приписи частини 2 статті 353 КАС України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Висновки щодо розподілу судових витрат

64. Частиною 6 статті 139 КАС України передбачено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

65. Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове судове рішення по суті позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 359 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 » задовольнити частково.

2. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року та постанову Перший апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі № 360/3753/18 - скасувати, а справу направити на новий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду