Справа № 803/196/18
Суддя: Лозовський Олександр Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про перегляд

судового рішення за виключними обставинами

04 березня 2020 року ЛуцькСправа № 803/196/18
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Лозовського О.А.,

суддів Андрусенко О.О., Дмитрука В.В.,

при секретарі судового засідання Шикун О.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд за виключними обставинами рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Вказана заява мотивована тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 в задоволенні позову до прокуратури Волинської області про визнання дій прокуратури Волинської області щодо відмови у наданні довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії протиправними та зобов`язання відповідача надати позивачу для проведення перерахунку пенсії довідку про чинну заробітну плату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» від 30.08.2017 №657 за посадою працюючого керівника структурного підрозділу прокуратури області на час відмови у наданні такої довідки (грудень 2017 року) з урахуванням у ній усіх складових заробітної плати, на які нараховуються страхові внески (основний посадовий оклад, надбавка за класний чин, надбавка за вислугу років, щомісячна премія, надбавка за особливо важливу роботу, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових потреб, надбавка за таємність, доплата за військовий облік) відмовлено повністю.

Дане судове рішення обґрунтовано тим, що працівники прокуратури взагалі не мають права на перерахунок пенсії. Крім того зазначено, що Закон України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, згідно якого позивачу призначалась, перераховувалась та виплачувалась пенсія, втратив чинність, а частина двадцята статті 86 нині діючого Закону України «Про прокуратуру» №1689-VІІ передбачає, що умови та порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. На час прийняття постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 (далі - постанова №657), якою встановлені нові посадові оклади працівникам прокуратури і які давали підстави для перерахунку пенсій та порядок перерахунку пенсій Кабінетом Міністрів України не прийняті. Крім того, на даний час відсутні будь-які нормативні документи, які визначають зміст та форму довідки для перерахунку пенсії.

З прийнятим рішенням суду позивач не погоджується та зазначає, що воно підлягає скасуванню. На підтвердження своєї позиції наводить нормативні документи, які на його думку, були не взяті судом до уваги при постановлені рішення.

Позивач зазначає, що виходячи зі змісту позовних вимог він просив суд визнати неправомірними дії прокуратури Волинської області саме щодо відмови у видачі довідки про заробітну плату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30.08.2017 станом на грудень 2017 року. Натомість суд визнав відсутність у нього правових підстав для перерахунку пенсії, а оскаржувані дії відповідача правомірними, оскільки на час виникнення спірних правовідносин не прийнято і не діють нормативно-правові акти, що регламентують порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури. Таким чином, суд фактично вирішив питання про можливість реалізації позивачем його права на перерахунок пенсії та створив преюдиційні факти у сфері пенсійних відносин позивача та інших заінтересованих осіб, в тому числі органів Пенсійного фонду, правомірність дій якого на даний час взагалі не оскаржується.

Крім того, зазначає, що Конституційний Суд України в рішенні від 13.12.2019 №7-р (11) (справа №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнав таким що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697X11 зі змінами, взяті за основу судом при вирішенні спору по суті, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 20.10.2014 №1697-УІІ зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Відповідно до статті 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього рішення: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-7 підлягає застосуванню в первинній редакції та встановив порядок виконання даного рішення.

Тому, з врахуванням зазначеного, та оскільки оскаржуване рішення суду при розгляді позовних вимог базувалось на відсутності встановлених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури у відповідності до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-УІІ від 14.10.2014, яка була визнана Конституційним Судом України неконституційною і ним же на законодавчому рівні встановлення таких умов та порядку, то таке рішення суду підлягає безумовному скасуванню. Встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду не виконано є підставою для перегляду судового рішення у порядку виключного провадження.

Просить заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами прийняти до провадження та задовольнити. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 у справі №803/196/18 скасувати та ухвалити нове рішення.

Ухвалою суду від 20.01.2019 відкрито провадження з перегляду рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, розгляд заяви ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін колегією у складі трьох судів. Призначено судове засідання на 16:00 год. 05.02.2020. У судовому засіданні було оголошено перерву до 14 год. 30 хв. 04.03.2020.

Представник відповідача в письмовому поясненні на заяву зазначив, що підставою для відмови у видачі довідки про перерахунок пенсії позивачу була відсутність нормативного документів яким встановлювався порядок їх видачі та форм, а відтак у них були відсутні підстави для її видачі. З врахуванням зазначеного просять у задоволенні заяви відмовити (а. с. 97-99).

В судовому засіданні позивач подану заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами підтримав повністю, з підстав наведених у ній, просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засідання 05.02.2020 проти задоволення заяви заперечила, з підстав, наведених у письмовому поясненні, та зазначила, що винесене судове рішення у цій справі є законним та обґрунтованим.

В судове засідання, призначене на 14:30 год. 04.03.2020 представник відповідача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи без участі відповідача на адресу суду не надходила.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що заява позивача про перегляд рішення суду за виключними обставинами не підлягає до задоволення повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до прокуратури Волинської області про визнання дій щодо відмови у наданні довідки про заробітну плату для перерахунку пенсії протиправними та зобов`язання надати для проведення перерахунку пенсії довідку про чинну заробітну плату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» за посадою працюючого першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури на час відмови у наданні такої довідки (грудень 2017 року) з урахуванням усіх складових заробітної плати, на які нараховуються страхові внески (основний оклад, надбавка за класний чин, надбавка за вислугу років, щомісячна премія, надбавка за особливо важливу роботу та таємність, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових потреб).

Підставою для звернення до суду стало те, що 12.10.2017 позивач звернувся до Прокуратури Волинської області із заявою, у якій просив у зв`язку із підвищенням заробітної плати прокурорам відповідно до постанови №657 видати довідку про чинну заробітну плату керівника структурного підрозділу прокуратури області (зазначивши, що працював на посаді старшого помічника прокурора області з кадрових питань) для проведення перерахунку пенсії на підставі статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 № 1789-ХІІ (далі - Закон № 1789-ХІІ) (а. с. 9).

Листом від 26.10.2017 № 18-201вих.17 позивачу відмовлено у видачі вказаної довідки з тих підстав, що у зв`язку із прийняттям Закону №2148-VIII у прокурорів відсутнє право на перерахунок пенсії (а. с. 10).

22.11.2017 позивач повторно звернувся із заявою з тим же проханням про видачу довідки про заробітну плату (а. с. 11) та листом Прокуратури Волинської області від 04.12.2017 № 18-253вих.17 повідомлено позивача про відсутність правових підстав для видачі довідки (а. с. 12).

22.12.2017 позивач звернувся до Прокуратури Волинської області із запитом про надання інформації, а саме надання для проведення перерахунку пенсії довідки про чинну заробітну плату за відповідною посадою керівника структурного підрозділу прокуратури області на час надання такої довідки з урахуванням у ній усіх складових заробітної плати, на які нараховуються страхові внески (основний посадовий оклад, надбавка за класний чин, надбавка за вислугу років, щомісячна премія, надбавка за особливо важливу роботу, матеріальна допомога на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових потреб, надбавка за таємність, доплата за військовий облік) (а. с. 13-15).

Листом Прокуратури Волинської області від 28.12.2017 за № 18-295вих.17 позивача повідомлено про неможливість видачі запитуваної довідки у зв`язку із відсутністю на даний час нормативно-правового акту, який би уповноважував органи прокуратури видавати такі довідки (а. с. 16).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 в задоволенні позову позивача було відмовлено.

Вказане рішення мотивоване тим, що на час звернення ОСОБА_1 до Прокуратури Волинської області із заявою про видачу довідки про заробітну плату, складові якої відповідають заробітній платі працюючого працівника органів прокуратури, який обіймає посаду, подібну до тієї, що обіймав позивач, для здійснення перерахунку пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівникам прокуратури», положення нормативно-правових актів, якими затверджувалась форма такої довідки та визначався порядок її заповнення, втратили чинність, а іншого нормативного-правового акта, який би регламентував підстави, форму, зміст, механізм та суб`єкта видачі відповідної довідки, немає.

Крім того, суд звернув увагу, що ні Закон №76-VIII, яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ викладено у новій редакції, ні частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ не визнані неконституційними Конституційним Судом України.

Згідно з частиною першою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 361 КАС України визначено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною шостою статті 361 КАС України, встановлено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до статті 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Як встановлено пунктом 4 частини першої статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано: з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного Суду України.

Частинами першою та другою статті 368 КАС України визначено, що заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

Справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Згідно з частиною четвертою даної статті за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Як встановлено частиною першою статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Надаючи правову оцінку обставинам, які стали підставою для подання заяви про перегляд рішення суду від 12.12.2019 за виключними обставинами, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося вище, однією із підстав для перегляду рішення за виключними обставинами, є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи.

Однак, виходячи із системного аналізу норм, які регламентують перегляд рішень за виключними обставинами, суд зазначає, що саме по собі встановлення Конституційним судом неконституційною норми Закону, яка була застосована судом при вирішенні спірних правовідносин не може бути підставою для такого перегляду.

Наслідки визнання неконституційним певної норми повинні впливати на спірні правовідносини, які вирішені судом та фактично призвели до неправильного вирішення спору.

У даному випадку Рішенням Конституційного Суду № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» визнане таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

При цьому, Конституційний Суд установив такий порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Спірні правовідносини, яким суд надав правову оцінку в рішенні від 12.12.2019 виникли між сторонами в кінці 2017 року. При прийнятті даного рішення, суд повно і всебічно дослідив в тому числі і норми закону, які в подальшому визнані Конституційним Судом України неконституційними, та які на момент виникнення спірних правовідносин були чинними.

Суд давав оцінку діям прокуратури на підставі чинного на той час законодавства, яке право на перерахунок пенсії відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII пов`язувало із відсутністю визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, а тому дії відповідача були правомірними.

Розглядаючи вказану категорію справ, суд констатував, що до моменту винесення остаточного рішення у справі порушення прав позивача не було.

Положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 13.12.2019.

Тобто, дане рішення може впливати на правовідносини між позивачем та відповідачем після даної дати та ніяким чином не впливає на вже вирішені судом правовідносини у справі № 803/196/19.

Що стосується інших тверджень позивача, наведених у заяві, то суд їх до уваги не приймає, оскільки вони фактично зводяться до незгоди позивача із постановленим судом рішенням за його позовом, що є підставами для перегляду рішення в апеляційному порядку, а не за виключними обставинами.

Крім того, суд зазначає, що згідно з частиною шостою статті 361 КАС України суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Задоволення відповідної заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами з підстав зазначених позивачем може призвести до виходу за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається.

Отже, враховуючи вищевикладене, в задоволенні заяви позивача про перегляд рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12.12.2019 у справі №803/196/18 за виключними обставинами слід відмовити, а зазначене судове рішення залишити в силі.

Керуючись статтями 243 ч.3, 248, 366, 368, 369, підпунктом 15.5 пункту І розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року в адміністративній справі № 803/196/18 залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий О.А. Лозовський

Судді: О.О. Андрусенко

В.В. Дмитрук

Повний текст ухвали складено 05.03.2020.