Справа № 260/1492/19
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2020-02-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2020 року м. Ужгород№ 260/1492/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.

при секретарі судових засідань - Жирош С.Ю.

та осіб, що беруть участь у справі:

представників позивача - Василенко І.А., Тричинець Н.П.

представника відповідача - Бахтин В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Гір плюс" до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області про визнання незаконним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія Гір Плюс» звернулось до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, в якій просило суд: 1. Визнати протиправним та скасувати рішення Великобичківської селищної ради від 27 вересня 2019 року № 1245-43-VII «Про розгляд колективного звернення громадян селища».

14 січня 2020 року позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, зокрема, позивач просив суд визнати протиправним та скасувати Рішення Великобичківської селищної ради № 1245 від 27.09.2019 року «Про розгляд колективного звернення громадян селища» в частині припинення дії Рішення Великобичківської селищної ради №833 від 22.12.2017 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ТзОВ «ЕНЕРГІЯ ГІР ПЛЮС» (підпункт 1 пункту 1).

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Великобичківська селищна рада Рахівського району Закарпатської області рішенням № 1245 від 27 вересня 2019 року «Про розгляд колективного звернення громадян селища» вирішила: 1.Припинити дію рішень Великобичківської селищної ради, а саме: рішення 27-ї сесії 7-го скликання Великобичківської селищної ради №833 від 22.12.2017 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ТзОВ «ЕНЕРГІЯ ГІР ПЛЮС»; рішення 30-ї (позачергової) сесії 7-го скликання Великобичківської селищної ради №927 від 04.05.2018 року «Про надання ТОВ «СВИДОВЕЦЬ ЕНЕРГО» , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок»; рішення 34-ї (позачергової) сесії 7-го скликання Великобичківської селищної ради №1019 від 20.09.2018 року «Про внесення змін у рішення Великобичківської селищної ради №927 від 04.05.2018 року «Про надання ТОВ «СВИДОВЕЦЬ ЕНЕРГО» , дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок»; 2. Питання про передачу у користування земельних ділянок, в тому числі розроблення детальних планів територій, або затвердження чи погодження будь якої містобудівної чи земельної документації з метою будівництва міні, малих та каскаду гідроелектростанцій на території селища, виносити на розгляд сесії виключно після попереднього погодження цих питань на громадських слуханнях; 3.Про прийняте рішення повідомити ТОВ «СВИДОВЕЦЬ ЕНЕРГО» та ТОВ «ЕНЕРГІЯ ГІР ПЛЮС»; 4.Про прийняття даного рішення довести до відома голови Закарпатської ОДА, голови Закарпатської обласної ради, голови Рахівської РДА та голови Рахівської районної ради; 5. Контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію селищної ради з питань будівництва, благоустрою, комунального обслуговування, земельних відносин та екології.

Позивач у свої позовній заяві зазначає, що пунктом 1 рішення Великобичківської селищної ради №833 від 22.12.2017 року затверджено детальний план території для будівництва гідроелектростанції на річці Шопурка селища Великий Бичків (дозвіл на розробку детального плану надавала сесія Великобичківської селищної ради рішенням №607 від 28 квітня 2017 року і який, між іншим, був погоджений архітектурно-містобудівною радою при відділі містобудування та архітектури Рахівської райдержадміністрації та пройшов громадські слухання. Наступним кроком товариства, після затвердження детального плану території для будівництва міні ГЕС, була підготовка Звіту з оцінки впливу на довкілля та проходження всієї процедури його розгляду, в тому числі проходження ще одних громадських слухань. В подальшому був укладений договір про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , станом на 01.04.2019 року, відповідно до Календарного плану Додатку №2 до договору від 01.10.2018 №83, проект був виготовлений та оплачений. Зважаючи на вищевикладені обставини, позивач зазначив, що припинити дію рішення чи окремих його пунктів, якщо вони всі вже виконані, причому в окремій частині, виконані й селищною радою теж є порушенням норм чинного законодавства, а тому звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Також суд зазначає, що у відповіді на відзив позивач заперечив позицію відповідача, вказавши, що, по-перше, наявність строку, передбаченого п.4 Рішення № 833 від 22.12.2017 року не було підставою для його скасування в оскаржуваному рішенні, а по-друге, оскаржуваним рішенням 27.09.2019 року відповідач вирішив припинити дію Рішення № 833, що по своєму змісту суперечить відповідним доводам.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримали та просили суд даний адміністративний позов задовольнити повністю з підстав викладених у позовній заяві та відповіді на відзив відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення даного адміністративного позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, при цьому додатково пояснивши, що не визнає позовних вимог, вважає, що оскаржене рішення прийнято в межах закону, оскільки позивачем не було дотримано термінів для виготовлення проекту землеустрою, встановлених п.4 Рішення № 833 від 22.12.2017 року, що враховувалось останнім під час прийняття оскаржуваного рішення, а також те, що суб`єкт владних повноважень, а саме Великобичківська селищна рада Рахівського району Закарпатської області в даному випадку діяли виключно в інтересах територіальної громади та в межах та спосіб встановлений чинним законодавством.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом в ході судового розгляду та вбачається із матеріалів даної адміністративної справи, Рішенням Великобичківської селищної ради Рахівського району № 607 від 28 квітня 2017 року «Про надання дозволу на розроблення детального плану території ТзОВ «Енергія Гір Плюс» вирішено: надати позивачу дозвіл на розроблення детального плану території для будівництва малої гідроелектростанції дериваційного типу на річці Шопурка в межах населеного пункту Великий Бичків, Рахівського району, вище автомобільного мосту автодороги Т0738 потужністю МГЕС - 999 кВт; запропоновано товариству замовити розроблення детального плану території та подати до виконавчого комітету Великобичківскьої селищної ради розроблений детальний план на затвердження та провести фінансування робіт з його розроблення (а.с. 13).

Протоколом № 11 засідання архітектурно-містобудівної ради при відділі містобудування та архітектури Рахівської Райдержадмінастрації від 21.07.2017 року рекомендовано Великобичківській селищній раді провести громадські слухання та затвердити детальний план території для будівництва МГЕС - 999 кВт - в межах населеного пункту, площею 1,8100 га. (а.с. 14-16)

Протоколом громадських слухань щодо містобудівної документації позивача від 27 листопада 2017 року, вирішено погодити проекти детальних планів для будівництва двох гідроелектростанцій на річці Шопурка, а саме: МГЕС - 1 МВт - за межами населеного пункту, площею 4,4200га; МГЕС - 999 кВт - в межах населеного пункту, площею 1,8100 га. Запропоновано Великобичківській селищній раді та голові Рахівської РДА затвердити розглянуті на громадських слуханнях детальні плани території (а.с. 17-23).

Рішенням Великобичківської селищної ради Рахівського району № 833 від 22.12.2017 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ТзОВ «Енергія Гір Плюс» вирішено:

- Затвердити ТзОВ «Енергія Гір Плюс» детальний план території для будівництва та обслуговування малої гідроелектростанції на річці Шопурка в межах населеного пункту Великий Бичків.

- Оприлюднити це рішення на офіційному веб-сайті селищної ради, а також на інформаційному стенді перед адмінбудинком, крім частини, що належить до інформації з обмеженим доступом, відповідно до законодавства.

- Надати дозвіл ТзОВ «Енергія Гір Плюс» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,8 га для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів електрогенеруючих підприємств, установ і організацій (будівництва та обслуговування малої гідроелектростанції) на річці Шопурка в межах населеного пункту Великий Бичків.

- Пропонувати ТзОВ «Енергія Гір Плюс» укласти договір з ліцензованою землевпорядною організацією про виготовлення проекту землеустрою та в термін не більше 6 місяців даний проект подати на затвердження сесії селищної ради (а.с. 12).

На реалізацію своїх прав, отриманих згідно Рішення № 833, ТзОВ «Енергія Гір Плюс» звернулось до спеціалізованого інженера-землевпорядника, ФОП ОСОБА_1 із листом-офертою № 13/1/18 від 01.10.18 щодо укладення договору проведення робіт з розроблення проекту землеустрою на земельну ділянку площею 1,81 га, яка розташована на території смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області (а.с. 104).

Того ж дня позивачем укладено договір № 83 з ФОП ОСОБА_1 на виконання проектно-вишукувальних робіт з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4,42 га, яка розташована на території смт. Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області. Вартість робіт згідно договору становить 45 000 грн. Строк виконання робіт (п.4.1. договору) складав 6 місяців з дня отримання від замовника Технічного завдання та проведення попередньої оплати(а.с.65-66).

Разом з тим, як встановлено судом згідно листа ФОП ОСОБА_1 № 31 від 15.11.2019 року, у предметі договору № 83 від 01.10.2018 року виконавець допустив описку, зокрема, замість площі 1,81 га вказав площу 4,42 га., що додатково підтверджується матеріалами розробленого проекту землеустрою.

На виконання умов договору по розробленню проекту землеустрою, виконавець розробив проект землеустрою та передав його на відповідні погодження, а позивач, у свою чергу, оплатив проектно-вишувальні роботи в сумі 45000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 61 від 5 жовтня 2018 року (а.с. 94-103).

Проте, Рішенням Великобичківської селищної ради № 1245 від 27.09.2019 року «Про розгляд колективного звернення громадян селища» (пункт 1 підпункт 1), відповідач вирішив припинити дію Рішення 27-ї сесії 7-го скликання Великобичківської селищної ради № 833 від 22.12.2017 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ТзОВ «Енергія Гір Плюс». Підставою для прийняття оскаржуваного рішення відповідач вказав норми Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (ст..ст. 25, 26) та колективне звернення мешканців селища вх. №Ко-455/02-14 від 05.09.2019 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у Справі № 1-9/2009 дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування мають право приймати рішення, вносити до них зміни та скасовувати їх на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, керуючись у своїй діяльності ними та актами Президента України, Кабінету Міністрів України. Також констатував:

Проаналізувавши функції і повноваження органів місцевого самоврядування, врегульовані Конституцією України та іншими законами України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Закріплені у статті 144 Конституції України і статті 59 Закону норми про акти органів місцевого самоврядування, крім юридичної форми реалізації завдань і функцій, визначають порядок прийняття і перевірки рішень органів місцевого самоврядування. В Законі встановлено, що ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та законами України до їх відання, і що рішення відповідної ради може бути внесене на повторний розгляд цієї ж ради (стаття 25, частина четверта статті 59). У Законі передбачено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, які належать до компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою, і що раді належить право скасовувати акти виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень (частина дев`ята статті 59, пункт 15 частини першої статті 26).

В інших положеннях Закону також визначено право ради скасовувати свої раніше прийняті рішення та вносити до них зміни, зокрема скасовувати дозволи на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення (пункт 36 частини першої статті 26), вносити зміни до місцевого бюджету (пункт 23 частини першої статті 26). Остання норма кореспондується з положенням частини сьомої статті 78 Бюджетного кодексу України, згідно з якою "рішення про внесення змін до рішення про місцевий бюджет ухвалюється відповідною радою за поданням офіційного висновку місцевого фінансового органу".

Згідно із Законом України "Про основи містобудування" сільські, селищні, міські ради уповноважені затверджувати місцеві правила забудови окремих частин населених пунктів та вносити в них зміни за поданням спеціально уповноважених органів містобудування та архітектури (частина друга статті 12, частина п`ята статті 17). За Законом України "Про планування і забудову територій"місцева рада затверджує містобудівну документацію та після погодження зі спеціально уповноваженим органом з питань містобудування та архітектури вносить до неї зміни своїм же рішенням (частини третя, четверта статті 10).

Ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Суд наголошує, що відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Верховний Суд у своїй Постанові від 24 липня 2019 року справа №182/2428/16-а(2-а/0182/102/2016) також надав роз`яснення із зазначених питань, а саме:, що визначальною особливістю нормативного акта є його спрямованість на врегулювання відносин множинної кількості суб`єктів відповідних правовідносин - двох чи більше учасників певного виду відносин. Тобто об`єктом правового регулювання є встановлення загальних правил поведінки між декількома суб`єктами, що беруть на себе права чи обов`язки, що призводить до виникнення, зміни чи припинення відповідних правовідносин. Адресата юридичних приписів нормативного акта неможливо чітко ідентифікувати, оскільки ним потенційно може бути кожна особа, що зацікавлена у реалізації свого суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу.

Тим часом ненормативні акти мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладається певні обов`язки. І об`єктом правового регулювання тут виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Тож адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений, і залежно від обставин, ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

Аналіз наведених положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» дає підстави вважати, що за органами місцевого самоврядування законодавець закріпив право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційного повноваження органів місцевого самоврядування самостійно вирішувати питання місцевого значення шляхом прийняття рішень, що є обов`язковими до виконання на відповідній території, оскільки вони є суб`єктами правотворчості, яка передбачає право формування приписів, їх зміну чи скасування.

У п. 18 ст. 4 КАС України визначено, що нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Пунктом 19 ст. 4 КАС України визначено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Водночас, у ст. 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Цей принцип знайшов своє відображення й у ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно з якою органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами.

У відповідності до ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Отже, виходячи з вищенаведеної норми Конституції України, в разі невідповідності рішення № 833 від 22.12.2017 року вимогам законів чи необхідності зупинення (припинення його дії) такі питання можуть вирішуватись лише у судовому порядку, однак рішення судів з цього питання відсутні.

Також суд констатує, що всі витрати позивача на виготовлення проекту землеустрою та вихідні дані для такого у вигляді детального плану територій, базувалися на рішенні № 833 від 22.12.2017 року про затвердження детального плану території та надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, а отже прийняття оскаржуваного рішення погіршило становище позивача та позбавило його законних очікувань, що узгоджується з роз`ясненнями, наданими Конституційним Судом України у своєму рішенні від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 у Справі № 1-9/2009 зазначає, що в Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону).

Таким чином, органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення, що узгоджується з правовою позицією, викладеною в абзаці другому пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп у справі щодо несумісності депутатського мандата.

Разом з тим, колективне звернення мешканців села про заборону будівництва мінігес після проведених у порядку, визначеному законом громадських слухань щодо затвердження детального плану забудови відповідної земельної ділянки (Протокол від 21.11.2017 року), саме по собі не може бути достатньою підставою для припинення дії дозвільних документів, виданих у формі рішення органу місцевого самоврядування.

Суд відхиляє позицію відповідача про те, що вказане оскаржуване рішення прийнято відповідачем у зв`язку з тим, що позивач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо розробки проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянку ТзОВ "Енергія Гір плюс" у строки встановлені рішенням Великобичківської селищної ради 27-ї сесії 7-го скликання Великобичківської селищної ради №833 від 22.12.2017 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ТзОВ «ЕНЕРГІЯ ГІР ПЛЮС», оскільки ця обставина і мотиви не відображені відповідачем у оскаржуваному рішенні, а тому ці підстави не можуть бути достатніми для відмови у задоволенні даного позову.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд з`ясувавши обставини справи, надавши оцінку кожному аргументу сторін, керуючись вимогами статті 77 КАС України дійшов висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам, на відповідність яким суд перевіряє його законність , а саме ст. 2 ч. 2 КАСУ, де встановлено наступне: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно;6) розсудливо;7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При вирішення питання щодо розподілу судових витрат суд керується положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України, згідно якої чітко передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду із даним адміністративним позовом було сплачений судовий збір в розмірі 1921,00 грн. згідно платіжного доручення №26 від 15.10.2019 року, вказані понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Гір плюс" (вул. Крушник, буд. 1,смт. Великий Бичків,Рахівський район, Закарпатська область,90615, код ЄДРПОУ - 41302277) до Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (вул. Грушевського, буд. 108,смт. Великий Бичків,Рахівський район, Закарпатська область,90615, код ЄДРПОУ - 04351446) про визнання незаконним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (вул. Грушевського, буд. 108,смт. Великий Бичків,Рахівський район, Закарпатська область,90615, код ЄДРПОУ - 04351446) № 1245 від 27.09.2019 року "Про розгляд колективного звернення громадян селища" в частині припинення дії Рішення Великобичківської селищної ради №833 від 22.12.2017 року "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки ТзОВ "ЕНЕРГІЯ ГІР ПЛЮС" (підпункт 1 пункту 1).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області (вул. Грушевського, буд. 108,смт. Великий Бичків, Рахівський район, Закарпатська область, 90615, код ЄДРПОУ - 04351446) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія Гір плюс" (вул. Крушник, буд. 1,смт. Великий Бичків, Рахівський район, Закарпатська область,90615, код ЄДРПОУ - 41302277) понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 1921,00 грн.(одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня), що сплачений згідно платіжного доручення №26 від 15.10.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

В разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 10.03.2020 року.

СуддяС.А. Гебеш