Справа № 344/19873/19
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 рокуЛьвівСправа № 344/19873/19 пров. № А/857/2502/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

за участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2020 року (головуючої судді Ковалюк І.П. ухвалене у відкритому судовому засіданні без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу оголошення рішення в м. Івано-Франківськ) у справі №344/19873/19, провадження № 2-а/344/67/20 за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради про скасування постанов і закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06.11.2019 звернулася в суд з позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради в якому просить поновити строк на оскарження постанов відповідача №№04/383 та 04/384 від 19.04.2019 та відкрити провадження у справі, скасувати постанови відповідача №04/383 та 04/384 від 19.04.2019 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП і справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.02.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. В якій просить рішення скасувати та задовольнити позов повністю провадження у справі закрити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, вважає рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим.

Відповідачем не подано до суду письмового відзиву на апеляційну скаргу та не забезпечено явку уповноваженого представника в судове засідання, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Згідно з частини 3 статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 13.03.2019 було винесено припис №1719 про усунення порушень вимог законодавства у сфері благоустрою, у якому зазначено, що порушено п. 12.13.2., п.13.2 Правил благоустрою м. Івано-Франківська, а саме на фасаді будівлі розміщено вивіску та зовнішню рекламу за адресою вул. Чорновола, 76 та надано термін до 18 березня 2019 року усунути порушення шляхом приведення у відповідність вимогам.

25.03.2019 було складено протокол №316 про адміністративне правопорушення за ст.152 Кодексу України про адміністративного правопорушення (далі КУпАП) щодо ОСОБА_1 та вказано, що 25.03.2019 року о 11 год. 50 хв. виявлено розміщення зовнішньої реклами без дозволу по вул. Чорновола, 76, що підтверджується актом обстеження та фото доказом (аркуші справи 26-29), також 25.03.2019 було складено протокол №327 про адміністративне правопорушення за ст.152 Кодексу України про адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 та вказано, що 25.03.2019 року о 11 год. 50 хв. виявлено за адресою м. Івано-Франківськ по вул. Чорновола, 76 розміщену вивіску, що перевищує площу поверхні для одного суб`єкта господарювання 1 кв.м., що підтверджується актом обстеження та фотознімками (аркуші справи 30-34).

Постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради № 04/383 від 19.04.2019, винесеною за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради № 04/384 від 19.04.2019, винесеною за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене статтею 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Не погодившись із даними постановами про адміністративне правопорушення позивачка звернулась до суду щодо їх скасування.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, беручи заявлені позивачем позовні вимоги та суть спору не встановлено відстав для задоволення позову.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005 №2807- IV (далі - Закон №2807-IV) благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 10 Закону №2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 13 Закону №2807-IV до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: території будівель та споруд інженерного захисту територій.

Відповідно до статті 20 Закону №2807-IV організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста). Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила.

Відповідно до статті 42 Закону №2807-IV до відповідальності за порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів притягаються особи, винні у порушенні правил благоустрою територій населених пунктів.

Пунктом 12.13.2 Правил благоустрою міста Івано-Франківська, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 02.05.2018 №106-19 встановлено, вимоги до розмірів вивісок зокрема площа поверхні вивіски для одного суб`єкта господарювання не може перевищувати 1 кв. м.

Відповідно до пункту 13.2 Правил благоустрою міста Івано-Франківська, затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради від 02.05.2018 №106-19, розміщення зовнішньої реклами без дозволу на території міста Івано-Франківська заборонене.

Відповідно до статті 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із статтею 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави вважати, що порушення Правил благоустрою населеного пункту суб`єктом господарювання без дотримання дозвільної процедури, або з порушення відповідно процедури регламентованої законодавством, є підставою для притягнення його керівника до адміністративної відповідальності за статтею 152 КУпАП.

Крім того, відповідно до вимог частин 2, 3 статті 65 Господарського кодексу України вбачається, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів. Для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді. Керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПОВНЕ ТОВАРИСТВО «ЛОМБАРД «КЕШ БОКС» ТА КОМПАНІЙ «СКОРТЕКС» І «ПОЛТАВАІНВЕСТПРОМ» (ПТ «ЛОМБАРД «КЕШ БОКС») , ОСОБА_2 - керівник (на підставі засновницького договору) та серед інших філій є ВІДДІЛЕННЯ №40164297.12 ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД «КЕШ БОКС» ТА КОМПАНІЙ «СКОРТЕКС» І «ПОЛТАВАІНВЕСТПРОМ» Код ЄДРПОУ ВП: 40600159, місцезнаходження ВП: 76018, Івано-Франківська обл., місто Івано-Франківськ, ВУЛИЦЯ ЧОРНОВОЛА, будинок 76/1.

А на підставі Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Модлінська Світлана Іванівна є керівником з 24.11.2015 Повного товариства «ЛОМБАРД «ДОВІРА» САПІЖАК Я.Я. І КОМПАНІЯ», та серед відокремлених підрозділів відсутня інформація про місцезнаходження такого за адресою: місто Івано-Франківськ, вулиця Чорновола, будинок 76.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав доказів, які б спростовували обставини, викладені адміністративною комісією при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради в постанові про адміністративне правопорушення, оскільки в протоколах №316 і №327 від 25.03.2019 вказується, що громадянка ОСОБА_1 директор ПТ «Ломбард Довіра ОСОБА_3 » вчинила адміністративні правопорушення щодо розміщення зовнішньої реклами без дозволу на вулиці Чорновола 76 та по цій адресі розміщена вивіска, що перевищує площею поверхні для одного суб`єкта господарювання 1 кв.м.

Отже, формулювання складу правопорушення «розміщення зовнішньої реклами без дозволу, вивіски, що перевищує площею поверхні для одного суб`єкта господарювання 1 кв.м.» спростовується матеріалами справи, в частині особи правопорушника. Відповідач зобов`язаний зібрати докази, які спростовували твердження позивача, але таких доказів ні акт, ні протоколи, ані постанови не містять, а в постановах №04/383 і №04/384 від 19.04.2019 притягаючи до адміністративної відповідальності зазначається що ОСОБА_1 директор ломбарду, тобто без вказівки і встановлення якого підприємства чи власника/орендаря даного приміщення розташованого за адресою АДРЕСА_1 , а тому колегія суддів вважає, що відповідно жодних дій спрямованих на з`ясування суб`єктивної сторони складу правопорушення адміністративна комісія не здійснила, зокрема, не було встановлено ким, на якій підставі було здійснено розміщення зовнішньої реклами без дозволу та вивіски, що перевищує площею поверхні для одного суб`єкта господарювання 1 кв.м.

Крім того, стаття 152 КУпАП передбачає умисну форму вини у скоєнні адміністративного правопорушення.

Колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження заперечень, які б спростовували доводи позивача, а тому із врахуванням встановлених обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно частин 1,2 статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення даного позову .

Відповідно до частини 1 статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частина 3 встановлює, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно частини 3 статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити

Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області 18 лютого 2020 року у справі №344/19873/19, провадження №2-а/344/67/20 скасувати та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради про скасування постанов і закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Івано-Франківської міської ради по справі про адміністративне правопорушення № 04/383 від 19.04.2019 та №04/384 від 19.04.2019 і закрити справи про адміністративні правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не оскаржується.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль