Справа № 440/642/20
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/642/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Головка А.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Крутько О.В.,
представника позивача Рудника М.С.,
представника відповідача Фоменка О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

05 лютого 2020 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення від 19.11.2019 № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що рішенням ГУ ДПС у Полтавській області від 19.11.2019 № протиправно застосовано штрафні санкції та нараховано пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в загальному розмірі 40557,34 грн., оскільки ним своєчасно проводилось перерахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до бюджету. Позивач стверджував, що працівниками бухгалтерії була допущена технічна помилка у зазначенні номеру рахунку, на який перераховані кошти. Однак саме перерахування відбулося своєчасно. Разом з тим зауважив, що законом передбачено відповідальність за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а не у випадку помилково сплачених суми єдиного внеску на невідповідний рахунок. Помилка в зазначенні номеру рахунку не є несплатою, так само не є несвоєчасною сплатою грошового зобов"язання - на думку позивача.
Ухвалою суду від 10.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи /а.с.89-90/.
26.02.2020 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову /а.с.98-102/. Мотивував свою позицію тим, що військовою частиною НОМЕР_1 не забезпечено своєчасну сплату єдиного внеску, самостійно визначеного у поданих звітах про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку із чим спірним рішенням застосовано штрафну санкцію у розмірі 36270,57 грн та нараховано пеню у розмірі 4286,77 грн.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) зареєстрована як юридична особа та перебуває на обліку в Полтавській ДПІ (Полтавський район) Полтавського управління ГУ ДФС у Полтавській області як платник єдиного внеску /а.с.13-14/.
Судом встановлено, що з 16.12.2016 по 12.02.2019 ВЧ НОМЕР_1 перебувала на обліку як платник єдиного внеску в Слов`янській ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області (Слов`янський район) /а.с.11-12/.
20.12.2018 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за листопад 2018 року /а.с.21-39/, сума нарахованого єдиного внеску становить 17320,29 грн.
18.06.2019 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за травень 2019 року /а.с.41-55/, у результаті чого в інтегрованій картці платника по коду платежу червня 2019 року проведені нарахування в сумі 13091,26 грн /а.с.111/.
20.08.2019 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за липень 2019 року /а.с.56-75/, у результаті чого в інтегрованій картці платника по коду платежу серпня 2019 року проведені нарахування в сумі 1607,70 грн /а.с.112/.
З матеріалів справи суд вбачає, що позивач сплатив нараховані на підставі вище наведених звітів суми єдиного внеску, що підтверджується копіями платіжних дорученнями №596 від 26.11.2018 на суму 17320,29 грн /а.с.18/, №273 від 29.05.2019 на суму 13 091,26 грн /а.с.16/, №416 від 30.07.2019 на суму 1607,70 грн /а.с.20/.
Факт сплати єдиного внеску за вказані періоди не заперечує і сам відповідач.
Разом з тим сплачуюючи єдиний внесок під час перебування на обліку у Слов`янській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Слов`янський район) у період з 26.11.2018 по 27.11.2018, ВЧ НОМЕР_1 допущено помилку у банківських реквізитах отримувача коштів та замість правильного рахунку № НОМЕР_3 (єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами) єдиний внесок сплачений на помилковий рахунок №0541 (єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців), а також перебуваючи на обліку у Полтавському ДПІ (Полтавський район) Полтавського управління ГУ ДФС у Полтавській області у період з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 30.07.2019 по 31.07.2019, ВЧ НОМЕР_1 допущено помилку у банківських реквізитах отримувача коштів та замість правильного рахунку № НОМЕР_4 (єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами) єдиний внесок сплачений на помилковий рахунок №0541 (єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців).
Отже, позивачем у період з 26.11.2018 по 27.11.2018 помилково сплачено суми єдиного внеску на аналітичний рахунок №0541, символ звітності 202 (єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців), у той час як слід сплачувати на аналітичний рахунок №0541, символ звітності 201 (єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами), та у період з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 30.07.2019 по 31.07.2019 на неправильний рахунок-№0541 (єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців) замість правильного №1624 (єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами).
Факт невірного зазначення реквізитів рахунку сторонами не оспорювався.
Після виявлення помилок у реквізитах рахунків позивач подав до Головного управління ДПС у Полтавській області заяви про перерахування помилково сплачених коштів єдиного внеску у сумі 23926,29 грн з рахунку № НОМЕР_5 на рахунок 1624 /а.с.15/; у сумі 17320,29 грн з рахунку № НОМЕР_5 на рахунок НОМЕР_4 /а.с.17/; у сумі 1607,70 грн з рахунку № НОМЕР_5 на рахунок НОМЕР_4 /а.с.19/.
Разом з тим 19.11.2019 ГУ ДПС у Полтавській області прийнято рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску /а.с.76/, яким до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 36270,57 грн та нараховано пеню у 4286,77 грн.
Позивач, не погодившись із спірним рішенням подав скаргу до Державної податкової служби України /а.с.77-82/, у якій просив скасувати рішення № від 19.11.2019, зобов`язати ГУ ДПС у Полтавській області списати з військової частини суми штрафів і пені, та нараховану недоїмку, здійснити повний перерахунок сум сплаченого єдиного внеску відповідно до щомісячних звітів про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб.
Рішенням ДПС України №306/5/99-00-08-06-01-06 від 15.01.2020 скаргу ВЧ НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення ГУ ДПС у Полтавській області № від 19.11.2019-без змін /а.с.83-85/.
Позивач, вважаючи прийняте рішення ГУ ДПС у Полтавській області № від 19.11.2019 необґрунтованим, незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства України, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Надаючи правову оцінку спірному рішенню про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, суд виходив з наступного.
Відповідно до абз. 7 пункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VI (далі Закон України № 2464-VI), платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; осіб, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України, органах Міністерства внутрішніх справ України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону України № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Єдиний внесок, відповідно до абз. 2 пункту 1 частини першої статті 7 Закону України № 2464-VI, нараховується для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.
Відповідно до частини п`ятої статті 7 Закону України № 2464-VI єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати.
Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (абз.1 частини п`ятої статті 9 Закону України № 2464-VI).
Відповідно до абз. 1, 2 частини восьмої статті 9 Закону України № 2464-VI платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
Частиною одинадцятою статті 9 Закону України № 2464-VI визначено, що у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно із частиною десятою статті 25 Закону України № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України № 2464-VІ передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Таким чином, за несплату платником податків єдиного внеску у певний термін законодавець для такого платника передбачив негативні наслідки у вигляді штрафних санкцій.
20.12.2018 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за листопад 2018 року /а.с.21-39/, сума нарахованого єдиного внеску становить 17320,29 грн.
18.06.2019 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за травень 2019 року /а.с.41-55/, у результаті чого в інтегрованій картці платника по коду платежу червня 2019 року проведені нарахування в сумі 13091,26 грн /а.с.111/.
20.08.2019 позивачем подано до контролюючого органу звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за липень 2019 року /а.с.56-75/, у результаті чого в інтегрованій картці платника по коду платежу серпня 2019 року проведені нарахування в сумі 1607,70 грн /а.с.112/.
З матеріалів справи суд вбачає, що позивач сплатив нараховані на підставі вище наведених звітів суми єдиного внеску, що підтверджується копіями платіжних дорученнями №596 від 26.11.2018 на суму 17320,29 грн /а.с.18/, №273 від 29.05.2019 на суму 13 091,26 грн /а.с.16/, №416 від 30.07.2019 на суму 1607,70 грн /а.с.20/ та відомостями з інтегрованої картки платника податків за кодом платежу 71020000 /а.с.115-128/.
Факт сплати єдиного внеску за вказані періоди не заперечує і сам відповідач.
Разом з тим сплачуюючи єдиний внесок під час перебування на обліку у Слов`янській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області (Слов`янський район) у період з 26.11.2018 по 27.11.2018, ВЧ НОМЕР_1 допущено помилку у банківських реквізитах отримувача коштів та замість правильного рахунку № НОМЕР_3 (єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами) єдиний внесок сплачений на помилковий рахунок №0541 (єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців), а також перебуваючи на обліку у Полтавському ДПІ (Полтавський район) Полтавського управління ГУ ДФС у Полтавській області у період з 29.05.2019 по 31.05.2019, з 30.07.2019 по 31.07.2019, ВЧ НОМЕР_1 допущено помилку у банківських реквізитах отримувача коштів та замість правильного рахунку № НОМЕР_4 (єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами) єдиний внесок сплачений на помилковий рахунок №0541 (єдиний внесок, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців).
Представник відповідача зазначив, що оскільки позивачем самостійно допущено помилку в оформленні платіжного доручення, що призвело до порушення строків сплати єдиного внеску, то контролюючим органом правомірно застосовано штрафну санкцію та нараховано пеню, як це передбачено статтею 25 Закону України № 2464-VІ.
Суд не погоджується з позицією відповідача та зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 45 Бюджетного кодексу України, податки і збори та інші доходи державного бюджету визнаються зарахованими до державного бюджету з дня зарахування на єдиний казначейський рахунок.
Помилкове зазначення розрахункового рахунку в платіжному дорученні під час сплати суми єдиного внеску не є достатньою правовою підставою для застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.06.2015 (справа № 21-377а15).
У даній постанові колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України вказала на те, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений податковим кодексом, має кваліфікуватись, як дія, хоча й помилкова. Відтак дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів.
Аналогічних висновків також дійшов Верховний Суд у своїй постанові, що винесена у справі №826/24675/15 від 28.05.2019 року.
Отже, помилкове зазначення розрахункового рахунку під час сплати не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми у визначений Законом України №2464-VI строк, а відтак і для застосування штрафних санкцій та пені.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що накладення на позивача штрафних санкцій та нарахування пені за несвоєчасне перерахування суми єдиного соціального внеску є протиправним.
Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення покладено на контролюючий орган.
Відповідач не довів суду правомірності прийнятого ним рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Належним способом захисту прав позивача є визнання відповідного рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску протиправним та його скасування.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2102,00 грн і суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул.Європейська,4, м.Полтава, 360014, ) задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Полтавській області про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску № від 19 листопада 2019 року.
Стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул.Європейська,4, м.Полтава, 360014, ) витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 06.03.2020 року.

Головуючий суддя А.Б. Головко