Справа № 240/12032/19
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-03-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Житомир справа № 240/12032/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про скасування розпоряджень та стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить скасувати розпорядження 199934 від 22.03.2006 та розпорядження 199934 від 02.06.2010 про перерахунок пенсії за заробітною платою та зобов`язати відповідача провести обрахування та індексацію пенсії згідно поданих заяв за стажем і сплатити недоотриману суму за попередній період.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 12.08.2002 отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". У 2006 році ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати за 5 років. Однак, під час здійснення вказаного перерахунку відповідачем зменшено коефіцієнт заробітної плати, що в свою чергу, зменшило розмір пенсії про що свідчить розпорядження 199934 від 22.03.2006. В подальшому, в 2010 році позивач знову звернувся із заявою про здійснення перерахунку пенсії за стажем. В свою чергу, відповідачем здійснено перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною стажу і заробітку, про що свідчить розпорядження 199934 від 02.06.2010. Вважаючи вказані розпорядження відповідача протиправними, позивач за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою суду від 27 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом учасників справи на 31 січня 2020 року об 11:00.

Через відділ документального забезпечення суду 20 січня 2020 року до відділу документального забезпечення суду надійшов відзив на позовну заяву №106/02.14 від 16.01.2020, відповідно до змісту якого Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. Вказує, що 15.03.2006 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії. До заяви надав довідку про заробітну плату за період роботи з січня 1980 року по травень 1990 року. Пенсія обчислена із заробітної плати за найбільш доцільний період з 01.12.1984 по 30.11.1989 на підставі довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 по 28.02.2006 - за даними системи персоніфікованого обліку. В результаті перерахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зменшився до 1,53349. В свою чергу, відповідно до поданої заяви 03.03.2010 проведено перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу з 01.03.2006 по 28.02.2010. При перерахунку пенсії враховувалась заробітна плата з 01.12.1984 по 30.11.1989 та з 01.07.2000 по 28.02.2010 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік - 1 197,91 грн.

Представником відповідача вказано, що індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зменшився до 1,44521 однак розмір середньомісячного заробітку збільшився до 1 731,23 грн (1,44521 х 1 197,91 грн), а розмір пенсійних виплат з 01.03.2010 становив 1 205,43 грн (до перерахунку розмір пенсії складав 1153,04 грн). Також, зазначено, що законом не передбачено збереження під час кожного наступного перерахунку пенсії коефіцієнту заробітної плати, який був до її попереднього перерахунку.

На даний час пенсія позивача обчислена із заробітної плати за вищезазначений період роботи, при страховому стажі 50 років 4 місяці 13 днів. Розмір пенсійної виплати позивача становить 3 120,67 грн. А тому, пенсія ОСОБА_1 обчислена відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 72-73).

В судове засідання 31 січня 2020 року об 11:00 прибув позивач. Без виходу до нарадчої кімнати протокольною ухвалою від 31 січня 2020 року судом поновлено строки звернення до суду та відкладено розгляд справи на 28.02.2020 о 12:00, про що засвідчено секретарем судового засідання в протоколі від 31 січня 2020 року.

В судове засідання 28 лютого 2020 року о 12:00 прибули позивач та представник відповідача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов.

Без виходу до нарадчої кімнати протокольною ухвалою від 28 лютого 2020 року суд перейшов у письмове провадження, про що засвідчено секретарем судового засідання в протоколі від 28 лютого 2020 року.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 12.08.2002 отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На даний час позивач продовжує працювати у Норинській ЗОШ І-ІІІ ступенів.

Відповідно до матеріалів справи, 15.03.2006 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії (а.с.19) та на підставі якої винесено розпорядження 199934 від 22.03.2006 про здійснення перерахунку пенсії з більшого стажу.

З вказаного вище розпорядження встановлено, що при перерахунку пенсії враховувалась заробітна плата відповідно до ст.40 Закону, а саме: з 01.12.1984 по 30.11.1989 на підставі довідок про заробітну плату та з 01.07.2000 по 28.02.2006 - за даними системи персоніфікованого обліку. Також при перерахунку застосовувався показник середньої заробітної плати за 2005 рік в розмірі 735,57 грн.

В результаті перерахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зменшився до 1,53349, в свою чергу розмір середньомісячного заробітку збільшився до 1 127,99 грн, а розмір пенсійних виплат з 01.03.2006 становив 496,72 грн (а.с.95).

В подальшому, позивач 03.03.2010 звернувся із заявою про проведено перерахунку пенсії (а.с.16).

При перерахунку пенсії враховувалась заробітна плата з 01.12.1984 по 30.11.1989 та з 01.07.2000 по 28.02.2010 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік - 1 197,91 грн.

В результаті перерахунку винесено розпорядження 199934 від 02.06.2010, з якого встановлено, що коефіцієнт заробітної плати зменшився до 1,44521 однак розмір середньомісячного заробітку збільшився до 1 731,23 грн, а розмір пенсійних виплат з 01.03.2010 збільшився та становив 1 205,43 грн (а.с.17).

Вважаючи такі розпорядження відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі -Закон №1058).

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058 визначний порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Відповідно до ч.4 ст. 42 Закону № 1058, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії. Кожний наступний перерахунок пенсії провадиться не раніш як через два роки після попереднього перерахунку з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії.

Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону.

У відповідності до частини 1 статті 40 Закону № 1058 (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Частинами 1, 2 статті 43 Закону №1058 встановлено, що перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Відповідно до пункту 12 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 01.03.2001 №121, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" правління Пенсійного фонду України затвердило Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Постанова Пенсійний фонд № 22-1 від 25.11.2005, далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.14 Порядку №22-1 до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу та заробітної плати після призначення пенсії, у зв`язку із зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами "б", "в", "ґ" пункту 7, пунктом 13.

Як зазначалось раніше, позивач 15.03.2006 звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про проведення перерахунку пенсії (а.с.19).

До заяви додано подання, трудова книжка, довідка про заробіток, документ про утримання, документ про трудовий стаж (а.с.95).

В свою чергу, із змісту вказаної вище заяви встановлено, що ОСОБА_1 не зазначено підстави здійснення перерахунку.

А тому, як зазначено представником відповідача у судовому засіданні, позивачу здійснено перерахунок пенсії як із врахуванням збільшення стажу так і за заробітною платою та обрано найбільш вигідний для пенсіонера.

Так, відповідно до розпорядження 199934 від 22.03.2006 при перерахунку пенсії враховувалась заробітна плата позивача у період з 01.12.1984 по 30.11.1989 на підставі довідок про заробітну плату та з 01.07.2000 по 28.02.2006 - за даними системи персоніфікованого обліку (а.с.96-97). Також при перерахунку застосовувався показник середньої заробітної плати за 2005 рік - 735,57 грн (а.с.97).

В результаті перерахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зменшився до 1,53349, однак розмір середньомісячного заробітку збільшився до 1 127,99 грн (1,53349 х 735,57 грн), а розмір пенсійних виплат з 01.03.2006 ОСОБА_1 становив 496,72 грн.

Що стосується перерахунку пенсії на підставі розпорядження 199934 від 02.06.2010 суд зазначає наступне.

03.03.2010 позивач звернувся до Овруцького об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області про проведення перерахунку пенсії (а.с.102).

До вказаної заяви додано: подання, трудова книжка, довідка про заробіток, довідка про трудовий стаж, копія паспорта, копія довідки про ідентифікаційний номер, копія посвідчення потерпілого внаслідок аварії на ЧАЕС, копія документа про освіту, копія свідоцтва про одруження, копія свідоцтва про народження, довідка про проходження військової служби, копія учасника війни (а.с.102 зворот).

Як зазначено представником відповідача, перерахунок пенсії здійснено з урахуванням страхового стажу позивача з 01.03.2006 по 28.02.2010, про що винесено розпорядження 199934 від 02.06.2010 (а.с.17).

При перерахунку пенсії враховувалась заробітна плата з 01.12.1984 по 30.11.1989 та з 01.07.2000 по 28.02.2010 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік - 1 197,91 грн (а.с.104-105).

Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зменшився до 1,44521, однак розмір середньомісячного заробітку збільшився до 1 731,23 грн (1,44521 х 1 197,91 грн), а розмір пенсійних виплат з 01.03.2010 становив 1 205,43 грн.

Позивачем в позовній заяві зазначено, що при зверненні до відповідача із заявами про здійснення перерахунку пенсії було зазначено вид перерахунку "зміна стажу".

Однак, при дослідженні поданих позивачем заяв в 2006 році та 2010 році відсутні будь-які посилання (позначки), що стосуються підстав здійснення перерахунку (а.с.94, 102).

Суд враховує, що при зміні стажу перерахунок пенсії може здійснюватись із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, пенсіонеру належить право вибору заробітної плати, з якої має бути здійснений перерахунок пенсії.

Проте, позивачем у поданих ним заявах також не було обрано певного виду заробітної плати, з якої він бажає здійснити перерахунок пенсії у зв`язку із зміною стажу.

За таких обставин, відповідачем правомірно проведено перерахунок пенсії як із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія та за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону та обрано найбільш вигідний варіант для позивача.

Також суд наголошує, що законом не передбачено збереження під час кожного наступного перерахунку пенсії коефіцієнту заробітної плати, який був до її попереднього перерахунку.

Нормами статті 6 КАС України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні від 03.06.2014 "Великода проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Однак, необхідно зазначити, що при зменшенні індивідуального коефіцієнту заробітної плати одночасно збільшувався розмір середньомісячного заробітку, який використовувався при обчисленні пенсій та, в результаті, збільшувався розмір пенсії позивача.

Таким чином, приймаючи до уваги наведені норми законодавства та враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач, перераховуючи пенсію позивача, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність своїх дій та рішень, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди в сумі 50 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з ч.1, 2 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Стаття 1167 Цивільного кодексу України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи, що судом не встановлено будь-яких неправомірних дій з боку відповідача по відношенню до позивача при проведенні перерахунку пенсії на підставі оспорюваних розпоряджень, відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.

У відповідності до приписів статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати, витрати на транспортування та середній заробіток не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. РНОКПП/) про скасування розпоряджень та стягнення моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 10 березня 2020 року.

Суддя Л.А.Шуляк