Справа № 640/932/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 року м. Київ № 640/932/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом до третя особаОСОБА_1 Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві,
про скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного територіального управління юстиції в м. Києві (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32, код ЄДР: 34691374), в якому просить суд скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 60160078 від 25.11.2019.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на протиправність оскаржуваної постанови від 25.11.2019 про закінчення виконавчого провадження № 60160078, оскільки закінчуючи виконавче провадження, державний виконавець не врахував, що пенсія позивача обчислена без врахування ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої жінкам, які народилися у період з 31 грудня 1961 року, після виходу на пенсію встановлюється підвищення розміру пенсії, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5 відсотка за кожні шість місяців більш пізнього виходу на пенсію, починаючи з 55 років до досягнення ними 60-річного віку, за умови що до цього їм не призначалася будь-яка пенсія.

Відтак, за висновком позивача, відповідач формально поставився до виконання своїх обов`язків та виніс передчасне рішення про повне виконання рішення суду та закінчення виконавчого провадження.

Більш того, позивач наголошує, що в матеріалах виконавчого провадження взагалі відсутнє розпорядження про перерахунок пенсії позивачу, а висновок про повне виконання рішення суду відповідач зробив лише на підставі листа третьої особи, який не містить жодної конкретики щодо розрахунків перерахованої пенсії.

Підсумовуючи викладене позивач просить суд задовольнити позовні вимоги та скасувати спірну постанову.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Позиція відповідача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Третя особа. ГУ ПФУ в м. Києві у судовому засіданні 03.03.2020 надало матеріали пенсійної справи щодо проведення перерахунку на підставі рішення суду. Представник третьої усно зазначив, що рішення суду, на підставі якого здійснено перерахунок, виконано у повному обсязі про що і було повідомлено виконавчу службу. Звертає увагу, що рішенням суду не передбачалося застосування до позивача ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на чому наполягає позивач. При цьому, це положення Закону до позивача не може бути застосовано, оскільки у даному випадку відсутнє відсутнє призначення пенсії вперше, а до цього мало місце призначення одного виду пенсії та подальше переведення на інший вид пенсії.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2020 позовну заяву залишено без руху як таку, що подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), та встановлено строк для їх усунення.

В межах встановленого судом строку позивачем усунуто недоліки.

Ухвалою суду від 10.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду у судовому засіданні. Вказану справу вирішено розглядати за правилами ст. 287 КАС України. Розгляд справи призначено на 20.02.2020.

У судовому засіданні 20.02.2020 за згодою представника позивача та ГУ ПФУ оголошено перерву для надання третій особі можливості надати додаткові докази щодо виконання рішення суду.

Враховуючи вимоги ст. 287 КАС України щодо особливостей розгляду даної категорії термінових справ та особливості повідомлення учасників справи, визначені ст. 268 КАС України, відповідача повідомлено про розгляд справи засобами електронної пошти (том 1, а.с. 32-33) та надалі, в порядку ч. 3 ст. 129 КАС України, складено довідки про відсутність підтвердження отримання електронної пошти (т.1, а.с. 35-36), у зв`язку з чим та на підставі ч. 2 ст. 268 КАС України відповідач вважається належним чином повідомленими про розгляд справи.

Однак, відповідач двічі у судове засідання не з`явився, витребуваних матеріалів не надав.

У той же час, в силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Відтак, враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, розгляд справи не відкладався та справу розглянуто на підставі наявних матеріалів. Розгляд справи продовжено у письмовому провадженні та в цей же день прийнято рішення у справі.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши подані документи і матеріали, враховуючи пояснення позивача та третьої особи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2019 у справі № 826/14914/18 позов ОСОБА_1 задоволено повністю та зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, починаючи з 12.06.2018.

Зокрема, судом у вказаній справі було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві.

З 04 листопада 2008 року їй призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

12 червня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення їй пенсії за віком, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом у вказаній справі також встановлено, що розпорядженням ГУ ПФУ в м. Києві від 10 липня 2018 року №2750 позивача з 12 червня 2018 року переведено на пенсію за віком та призначено пенсію у розмірі 6 467,73 грн. Зі змісту вказаного розпорядження суд у вказаній справі встановив, що при визначенні середньої заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії відповідачем застосована середня заробітна плата (дохід) в Україні за 2016 рік у розмірі 3 764,40 грн.

ГУ ПФУ в м. Києві листом від 13.08.2018 року №59816/02/Х-5137 повідомило позивачу у вказаній справі, що при переведенні осіб з пенсії за вислугу років призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застосовується показник середньої заробітної плати, що враховувався для обчислення пенсії за вислугу років, у даному випадку за 2016 рік в сумі 3 764,40 грн.

Суд у рішенні по вказаній вище справі дійшов до висновку, що відповідачем (ГУ ПФУ) неправомірно застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 рік, що є підставою для зобов`язання відповідача провести перерахунок призначеної позивачу пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, починаючи з 12 червня 2018 року.

13.09.2019 видано виконавчий лист.

26.09.2019 на підставі зазначено виконавчого листа головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 60160078, якою зобов`язано Головне управління ПФУ в м. Києві провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, починаючи з 12.06.2018.

Разом з тим, 25.11.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 60160078. При цьому, у вказаній постанові державний виконавець зазначив, що листом від 28.10.2019 № 262357/07 ГУ ПФУ в м. Києві повідомило, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19.03.2019 у справі № 826/14914/18 виконано та проведено перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки, починаючи з 12.06.2018.

Також зазначено, що виплату боргу по перерахунку з 12.06.2018 по 21.07.2019 в загальній сумі 33435,64 грн. проведено в серпні поточного року на рахунок в банківську установу.

Відтак, державний виконавець зазначив, що рішення суду виконано в межах резолютивної частини та додатково надано підтверджуючі документи щодо виконання рішення суду.

В контексті наведеного в матеріалах справи наявне повідомлення ГУ ПФУ на адресу державного виконавця від 28.10.2019 № 262357/07 в якому зазначено, що рішення суду виконано та проведено перерахунок призначеної пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доход) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017, починаючи з 12.06.2018. Виплата боргу по перерахунку з 12.06.2018 по 31.07.2019 в загальній сумі 33435,64 грн. проведена в серпні поточного року на рахунок у банківській установі. Зазначено, що рішення суду виконано в межах резолютивної частини.

Додатково надано підтверджуючі документи.

Разом з тим, позивач вважаючи вказану постанову державного виконавця такою, що порушує її права у зв`язку з неповним виконанням рішення суду, звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час відкриття виконавчого провадження) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В той же час, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний перевірити реальність виконання боржником в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та у постанові про закінчення виконавчого провадження навести обґрунтування та чітко зазначити, які саме обставини та докази (документи) стали підставою для закінчення виконавчого провадження.

Суд, перевіряючи правомірність прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження, виходить з наступного.

Як вже було встановлено судом, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною прийнято постанову від 25.11.2019 про закінчення виконавчого провадження № 60160078 з примусового виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 13.09.2019.

Так в оскаржуваній постанові зазначено, що підставою для закінчення виконавчого провадження № 60160078 слугували обставини повного виконання рішення суду, відповідно до листа ГУ ПФУ в м. Києві від 28.10.2019 № 262357/07 та доданих до нього документів, про зміст яких зазначалося судом вище.

Між тим, у даному випадку із змісту вказаного рішення суду у справі № 826/14914/18 вбачається, що питання про проведення перерахунку відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на застосуванні якої при перерахунку пенсії наполягає позивач у справі № 640/932/20, у справі № 826/14914/18 судом не вирішувалось, проведення перерахунку відповідно до зазначеної норми в рамках рішення суду у справі № 826/14914/18 на ГУ ПФУ не покладалося.

Під час розгляду справи № 640/932/20 з`ясовано, що між позивачем та ГУ ПФУ наявний спір щодо застосування вказаної норми Закону та в рамках такого спору ГУ ПФУ звертає увагу, що вказана норма до позивача не застосовується, оскільки до цього пенсія (вид пенсії) позивачу вже була призначена та надалі позивача переведено на інший вид пенсії, у зв`язку з чим існують зазначені у вказаній нормі обмеження щодо її застосування до таких випадків. У той же позивач вважає, що переведення з виду пенсії на інший вид пенсії вважається призначенням пенсії (вперше; нового виду пенсії), у зв`язку з чим при виконанні рішення суду у справі № 826/14914/18 слід було застосовувати вказану норму.

У той же час, вирішення такого спору знаходиться поза межами компетенції суду у даній справі.

По суті, у даній справі № 640/932/20 заявлено про наявність нових спірних відносин між позивачем та ГУ ПФУ щодо застосування вказаної норми, питання застосування якої, як вже зазначалося, у справі № 826/14914/18 не вирішувалось.

У даній справі № 640/932/20 щодо виконання рішення суду у справі № 826/14914/18 по суті позивач просить вирішити спір щодо необхідності застосування до позивача ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який, однак, позивачка не позбавлена можливості вирішення цього спору в окремому позовному провадженні.

Враховуючи наведене у сукупності, беручи до уваги те, що питання застосування до позивачки ч. 3 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» перед державним виконавцем не ставилось та не було предметом визначення у т.ч. у резолютивній частині рішення суду у справі № 826/14914/18, а підстав вважати, що рішення суду у справі № 826/14914/18 не було виконано у суду в даній справі не має та позивач не навів доводів щодо наявності помилок у математичних розрахунках ГУ ПФУ, суд вважає, що відсутні підстави для висновку про неналежне здійснення державним виконавцем своїх обов`язків у зв`язку з перевіркою виконання рішення суду у справі № 826/14914/18 та протиправності оскаржуваної постанови.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку що підстав для задоволення позову не має та у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно, судові витрати на користь позивача не підлягають розподілу.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, § 2 («Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ») Глави 11 («Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ»), ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.А. Кармазін