Справа № 200/12742/19-а
Суддя: Ушенко С.В.
Дата ухвалення: 2020-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р. Справа№200/12742/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Ушенка С.В.,

при секретарі судового засідання Гуменному М.А.,

за участю

представника позивача Гуревича М.Г. (за ордером),

представника відповідача Ярової С.Е. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування:

- податкового повідомлення-рішення від 04.02.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 135750,08 грн., з яких 108600,06 грн. за податковими зобов`язаннями, 27150,02 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкового повідомлення-рішення від 04.02.2019 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 8912,78 грн., з яких 7130,22 грн. за податковими зобов`язаннями, 1782,56грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкової вимоги від 20.03.2019 №40337-42 в частині вимоги про сплату податку на доходи фізичних осіб в розмірі 188767,09 грн. (основний платіж 108600,01 грн., штрафні (фінансові) санкції 27150,02 грн., пеня 53017,06 грн.) та військового збору в розмірі 12393,66 грн. (основний платіж 7130,22 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1782,56 грн., пеня 3480,88 грн.).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі акту перевірки від 18.12.2018 № 1490/05-99-13-04/ НОМЕР_1 про результати документальної позапланової невиїзної перевірки її, як фізичної особи платника податку, з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 відповідачем прийнято спірні податкові повідомлення рішення, на підставі яких сформовано вимогу від 20.03.2019 №40337-42, відповідно до якої сума податкового боргу вказаного платника податків становить 201160,75 грн. Вважає, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога є протиправними та підлягають скасуванню у зв`язку з тим, що податковим органом не дотримані вимоги, встановлені ст. 79 ПК України, та її було позбавлено права бути присутньою при проведенні документальної невиїзної перевірки. Крім того зазначає, що відповідачем не враховано приписи пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПК України, відповідно до якого не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

З урахуванням наведеного, вважає спірні рішення відповідача протиправними і такими, що підлягають скасуванню.

Відповідачем через відділ діловодства та документообігу суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що на підставі наказу від 05.11.2018 № 2016 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт № 1490/05-99-13-04/ НОМЕР_1 від 18.12.2018 «Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки фізичної особи - платника податку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015». Копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 05.11.2018 за № 2016, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 08.11.2018 за №759/10/05-99-13-04 направлено супровідним листом за №49627/10/05-99-13-04-26 засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення поштового відправлення за податковою адресою позивача 08.11.2018, які Центром поштового зв`язку ДД УДППЗ «Укрпошта» були повернуті на адресу ГУ ДФС у Донецькій області 11.12.2018 з позначкою «не вручено».

04.02.2019 прийняті податкові повідомлення - рішення № на суму 135750,08 грн. (ПДФО), № на суму 8 912,78 грн. (військовий збір). Податкові повідомлення - рішення направлені засобами поштового зв`язку 05.02.2019 на податкову адресу ОСОБА_1 . За несплату позивачем податкового боргу у встановлений ПК України строк, нарахована пеня.

Крім того зазначає, що виходячи із положень пункту 8 підрозділу 1 розділу XX ПКУ не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці, яка розрахована цим кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Кодексу.

Тобто, приписи пункту 8 підрозділу 1 розділу XX ПК України вказують на необхідність переведення боргу у національну валюту та необхідність прощення саме банком цієї різниці, що утворилась у результаті девальвації.

Таким чином, відповідач вважає, що фізичною особою - платником податків ОСОБА_1 в порушення приписів пункту 8 підрозділу 1 розділу XX ПКУ самостійно зменшено суму загального річного оподатковуваного доходу у розмірі 475 958,94 грн. (758746,24 грн. - 282787,30 грн.), що є курсовою різницею між сумою основного боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014, та сумою основного боргу за фінансовим кредитом, визначеною за офіційним курсом НБУ на дату анулювання (прощення), яка виникла внаслідок знецінення гривні по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту).

Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

03 березня 2020 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення відповідача аналогічні викладеним у відзиві.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05.11.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та позивачеві надано строк 10 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.12.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі та справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначено на 14 січня 2020 року.

14.01.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 06.02.2020.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.02.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2020.

27.02.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 03.03.2020.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеному в адміністративному позові, просив задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав пояснення, аналогічні викладеному у відзиві на адміністративний позов та додаткових поясненнях, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення учасників справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши в судовому засіданні всі обставини справи та оцінивши їх наявними доказами в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є платником податків та знаходиться на обліку в органах Державної податкової служби.

Відповідач Головне управління ДПС у Донецькій області у правовідносинах з юридичними особами, в тому числі пов`язаними із контролем за повнотою нарахування та сплати податків, обов`язкових платежів, реалізує владні управлінські функції, через що належить до суб`єктів владних повноважень у розумінні п.7 ч. 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що між позивачем та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» укладено кредитний договір № 45-14/337 від 18.08.2008, за умовами якого Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» надав позивачу грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (кредит) зі сплатою 13,50% річних та комісій в межах максимального ліміту заборгованості до 206500,00 доларів США (а.с. 10-18).

Згідно довідки від 06.04.2016 № 10.1-186/96-5913 та повідомлення від 22.04.2016 №49-04/25 ПАТ «УКРСОЦБАНК» повідомило позивача про анулювання 17.04.2015 основної суми боргу за кредитом в розмірі 33219,56 доларів США згідно договору № 45-14/337 від 18.08.2008, що еквівалентно 758746,24 грн. (а.с. 23-25).

12.08.2016 позивачем до органу Державної фіскальної служби подано уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік, в якій визначена загальна сума річного доходу у розмірі 282787,30 грн. для розрахунку і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Згідно Наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 05.11.2018 № 2016, на підставі пп.20.1.4. п. 20.1. ст. 20, пп. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75, пп. 78.1.4. п. 78.1. ст. 78, п. 78.4. ст. 78, п.79.1. ст. 79, в період часу з 05.12.2018 по 11.12.2018 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача, за результатами якої складено акт № 1490/05-99-13-04/ НОМЕР_1 від 18.12.2018 «Про результати позапланової документальної невиїзної перевірки фізичної особи - платника податку ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2015».

Перевіркою встановлено порушення:

- пп. 168.4.5. п. 168.4. ст. 168, пп. «б» п. 171.2. ст. 171, п. 179.7. ст. 179 ПК України, в результаті чого встановлено несплату суми податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в періоді, що перевірявся, на загальну суму 108600,06 грн.;

- пп. «в» пп. 168.4.5. п. 168.4. ст.168, пп. «б» п. 171.2. ст. 171, п. 179.7. ст. 179, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, в результаті чого встановлено несплату суми податкового зобов`язання з військового збору в періоді, що перевірявся, на загальну суму 7130,22 грн.

Висновки акта перевірки ґрунтуються на тому, що позивач отримав дохід у вигляді додаткового блага - прощення заборгованості за кредитом Банку в сумі 33219,56 доларів США, що еквівалентно 758746,24 грн. за курсом НБУ станом на 17.04.2015, проте, не сплатив до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з отриманого доходу у повному обсязі.

На підставі вказаного Акту відповідачем прийняті:

- податкове повідомлення-рішення від 4.02.2019 № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 135750,08 грн., з яких 108600,06 грн. - за основним платежем, 27150,02 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 38);

- податкове повідомлення-рішення від 4.02.2019 № , яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 8912,78 грн., з яких 7130,22 грн. - за основним платежем, 1782,56 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с. 41).

У зв`язку із несплатою визначених вказаними податковими повідомленнями-рішеннями узгоджених податкових зобов`язань, відповідачем нараховано пеню та сформовано податкову вимогу від 20.03.2019 № 40337-42 про сплату (а.с. 40), зокрема:

- податку на доходи фізичних осіб в розмірі 188767,09 грн. (основний платіж - 108600,01 грн., штрафні (фінансові) санкції - 27150,02 грн., пеня - 53017,06 грн.);

- військового збору в розмірі 12393,66 грн. (основний платіж - 7130,22 грн., штрафні (фінансові) санкції - 1782,56 грн., пеня - 3480,88 грн.).

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу протиправними і такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Проблемою даного спору є наявність або відсутність підстав для збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та відповідно військового збору.

Приймаючи рішення по суті спору суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

До бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб абзацом "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України віднесена основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Підрозділ 1 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України було доповнено пунктом 8 на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 9 квітня 2015 року № 321-VIII. За змістом цього пункту не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Тобто, курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

В силу колізійного принципу пріоритету норми акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 01 січня 2015 року боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 01 січня 2014 року та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Застосування вимог абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, встановленими пунктом 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України.

Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», який набрав чинності 01 січня 2015 року, внесено зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, у відповідності до яких тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Фізичні особи - за результатами звітного податкового року самостійно розраховують військовий збір в розмірі 1,5 відсотків чистого оподатковуваного доходу, відображають в річній податковій декларації та сплачують в терміни, передбачені для сплати податку на доходи фізичних осіб за відповідний період. Першим звітним податковим періодом для нарахування військового збору з доходів фізичних осіб - підприємців є 2015 рік.

Суд зазначає, що отримання фізичною особою доходу, зокрема, у вигляді додаткового блага, обумовлює виникнення в неї обов`язку зі сплати військового збору з такої суми.

Оскільки, як встановлено судом в ході розгляду справи, валюта кредитування між сторонами Кредитного договору (позивачем та банком) не змінювалась, суд приходить до висновку, що сума прощеної позивачу основної заборгованості за Кредитним договором №45-14/337 від 18.08.2008 в сумі 33219,56 доларів США, що еквівалентно 758746,24 грн., є доходом платника податку та підлягає оподаткуванню як податком на доходи фізичних осіб так і військовим збором.

Таким чином, зважаючи на те, що чистий оподатковуваний дохід позивача за 2015 рік становить 758746,24 грн., суд погоджується з висновками відповідача за результатами перевірки порядку нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору щодо заниження позивачем сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що підлягають сплаті до бюджету у результаті порушень, які зазначенні в акті перевірки, в розмірі 108600,06 грн. та 7130,22 грн. відповідно, у зв`язку з чим позовні вимоги із зазначених підстав задоволенню не підлягають.

Однак, особливості проведення документальної невиїзної перевірки передбачені статтею 79 Податкового кодексу України, відповідно до якої документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Аналіз вказаної статті доводить, що платник податків може бути присутнім при проведенні документальної невиїзної перевірки чи може надати звернення про проведення виїзної перевірки замість невиїзної. Для реалізації цих можливостей платник податків повинен заздалегідь, до початку перевірки, бути повідомлений про її призначення.

Як встановлено судом в ході розгляду справи та вбачається з акту перевірки, наказ, яким визначено початок перевірки 05 грудня 2018 року, та повідомлення від 08.11.2018 №759 про дату початку і місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки направлені позивачу 08 листопада 2018 року. Поштове повідомлення з відміткою про невручення вказаного поштового відправлення повернулось на адресу відповідача лише 11 грудня 2018 року.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводилась відповідачем, як вбачається з акту перевірки, з 05 по 11 грудня 2018 року.

Таким чином, податковим органом не дотримані вимоги, встановлені статтею 79 ПК України, позивача позбавлено права бути присутнім при проведенні документальної невиїзної перевірки.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо початку проведення перевірки 11.12.2018, оскільки вони не ґрунтуються на приписах діючого законодавства і спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Крім того, наказом про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки №2016 від 05 листопада 2018 року зазначена підстава для проведення перевірки - підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Як зазначено у підпункті 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України - документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої підстави - виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

27.02.2020 в судовому засіданні судом було запропоновано представникові відповідача надати докази надіслання письмового запиту платнику податків (позивачу) та відсутності його пояснень, для чого надано достатній строк.

Втім, відповідачем до суду не надано доказів щодо надіслання письмового запиту платнику податків (позивачу) та відсутності його пояснень, і зазначено про відсутність у нього такої інформації, з чого суд приходить до висновку про порушення відповідачем порядку проведення документальної невиїзної перевірки.

Пунктом 9 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно та з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Таким чином, перевірка проведена з порушенням порядку, визначеного ПК України, та права позивача на участь у процесі прийняття рішення.

Недотримання порядку проведення перевірки та невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення є результатом визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду від 23.05.2019р. у справі № 826/17095/16 та від 21.05.2019 у справі № 1940/1610/18.

У зв`язку з протиправністю спірних податкових повідомлень-рішень та їх скасуванням, нарахування пені за несплату визначених ними податкових зобов`язань, так само як і податкова вимога про сплату визначеного відповідачем податкового боргу в частині заявлених позовних вимог, є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, з урахуванням обставин зазначених вище, Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Що стосується питання судового збору, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 28.10.2019, позивач за подання адміністративного позову сплатив 2305,20 грн. судового збору.

Отже, суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецької області у розмірі 2305,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-8, 10, 19, 72, 90, 139, 191, 241-246, 255, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДПС у Донецькій області (; 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 04.02.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 135 780, 08 грн., з яких за основним платежем - 108600,06 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 27150,02 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області від 04.02.2019 № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 8912,78 грн., з яких за основним платежем - 7130,22 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 1782,56 грн.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області від 20.03.2019 № 40337-42 в частині вимог про сплату боргу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 188767,09 грн., з яких за основним платежем 108600,01 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 27150,02 грн., пеня 53017,06 грн. та з військового збору у розмірі 12393,66 грн., з яких за основним платежем 7130,22 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 1782,56 грн., пеня 3480,88 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (; 87526, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) здійснені нею документально підтверджені судові витрати у розмірі 2305 (дві тисячі триста п`ять) гривень 20 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено і підписано 06 березня 2020 року, його вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 03 березня 2020 року.

Суддя С.В. Ушенко