Справа № 946/81/20
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2020-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/81/20
Провадження № 2-а/946/46/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Аубекерової Г.В.,

представника позивача Кобак Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта Палазова Дмитра Юрійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №605720 від 27.12.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом доінспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта Пализова Дмитра Юрійовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії інспектора ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Пализова Дмитра Юрійовича щодо винесення у відношенні до ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 605720 від 27.12.2019 року, якою на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення штраф у розмірі 425,00 грн.; визнання незаконною та скасування постановипро накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 605720 від 27.12.2019 року, якою на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 425,00 грн. та закриття провадження по справі, мотивуючи тим, що 27 грудня 2019 року інспектором УПП в Одеській області по вул. Горького, 35 в м. Ізмаїл Одеської області у відношенні до позивача була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 605720 від 27.12.2019 року, яким на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення штраф у розмірі 425,00 грн.В оскаржуваній постанові інспектором зазначено, що позивач 27.12.2019 року о 13 год. 05 хв. в м. Ізмаїл по вул. Горького, 35 кут вул. Комерційна здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п.п. 11.3 ПДР України.Позивачем було зазначено інспектору, що виїзд на зустрічну смугу руху було здійснено за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки, відповідних дорожніх знаків та для об`їзду перешкоди, тобто ним було здійснено об`їзд автобусу, якій перешкоджав подальшому руху, що виключає наявність адміністративного правопорушення.Однак, інспектор повідомив, що це не має значення при розгляді справи та виніс оскаржувану постанову. Інспектором не було додано до постанови жодного доказу на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов, зазначивши, що в постанові не зазначено технічний засіб за допомогою якого здійснено відеозапис, тому цей відеозапис не може вважатися належним доказом.

В судове засідання відповідач - інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

В судове засідання представник відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, надав суду відзив, згідно якого просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що факт виїзду позивача на зустрічну смугу руху на дорозі з двохстороннім рухом зафіксовано відео реєстратором.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, дослідивши відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 27 грудня 2019 рокуінспектором відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта Пализовим Дмитром Юрійовичем в м. Ізмаїлі по вул. Горького, 35 відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 605720 від 27.12.2019 року, якою на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

З вищезазначеної постанови від 27 грудня 2019 рокувбачається, щоОСОБА_1 27.12.2019 р. о 13год. 05 хв., в м. Ізмаїлі вул. Горького, 35 кут вул. Комерційної здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п.п. 11.3 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З постанови відповідача серії ДПО18 № 605720 від 27.12.2019 року вбачається, що в постанові не був зазначений технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Відповідно до п.11.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідачів, як на суб`єктів владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності оскаржуваного рішення, в основу якого було покладено факт здійснення позивачем виїзду на призначений для зустрічного руху бік дороги.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що 27.12.2019 року він перебував в м. Ізмаїлі на вул. Комерційній та бачив два автобуси, перший автобус включив аварійні сигнали і зупинився, другий автобус розпочав об`їзд цього автобусу, також джип під керуванням ОСОБА_1 розпочав об`їзд автобусу, що зупинився. В той момент, коли джип під керуванням ОСОБА_1 виїхав на зустрічну смугу, автобус, що стояв, почав рух і автомобіль позивача вже не зміг повернутися у свою смугу.

Таким чином, з показань свідка вбачається, що автомобіль, під керуванням позивача здійснив виїзд на смугу зустрічного руху для об`їзду перешкоди.

Відеозапис та фото, надані відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, не можуть вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії ДПО18 № 605720 від 27.12.2019 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис та фото.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 19.02.2020 року у справі №524/1284/17, № рішення 87682491, головуючий Данилевич Н.А., постанові Верховного суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17, № рішення 77860158, головуючий Білоус О.В.

Суд зазначає, що відповідачами не залучено жодного свідка або іншого учасника дорожнього руху, не надано будь-яких інших належних та допустимих доказів передбачених ст.251 КУпАП.

Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий Стрелець Т.Г.

Враховуючи, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, суд вважає, що притягнення його до відповідальності є необґрунтованим та протиправним.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 605720 від 27.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача у спірних відносинах, суд виходить з того, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, а практичне застосування ефективного механізму захисту для адміністративного суду є обов`язковим, оскільки протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, суд вважає, що в даному випадку, достатнім та належними способом захисту прав позивача буде скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дії інспектора ВОНС в м. Ізмаїл УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Пализова Дмитра Юрійовича щодо винесення у відношенні до ОСОБА_1 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 605720 від 27.12.2019 року, якою на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП застосовано до позивача адміністративне стягнення штраф у розмірі 425,00 грн. не підлягають задоволенню в зв`язку з тим, що на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України суд позбавлений права визнавати протиправними дій суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора відділу організації несення служби в м. Ізмаїл Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта Палазова Дмитра Юрійовича (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №605720 від 27.12.2019 року задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 605720 від 27 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 05 березня 2020 року.

Суддя: О.Я.Присакар