Справа № 127/17255/17
Суддя: Гуменюк К. П.
Дата ухвалення: 2020-03-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/97/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Рудої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про скасування вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 03 серпня 2017 року № 5991/02.1-25/3,

вимоги позивача: скасувати вимогу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. від 03 серпня 2017 року № 5991/02.1-25/3,

в с т а н о в и в :

11 серпня 2017 року позивач звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про скасування вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 03 серпня 2017 року № 5991/02.1-25/3.

Позовна заява мотивована тим, що 03 серпня 2017 року до управління надійшла вимога головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. від 03 серпня 2017 року № 5991/02.1-25/3.

Зазначена вимога надіслана управлінню у зв`язку з примусовим виконанням постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 127/11107/16-а за позовом ОСОБА_1 . Відповідно до зазначеної постанови, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року скасовано та прийнято нову постанову, відповідно до якої зобов`язано управління зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, стаж роботи за Списком № 2 - з 20 серпня 1984 року по 21 серпня 1992 року на посаді машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально-експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50 м; повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

За постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 127/11107/16-а за позовом ОСОБА_1 видано виконавчий лист, який звернуто до примусового виконання 29 червня 2017 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 54209758.

Проте управління повідомляє, що відповідно до зазначеного рішення суду управління зобов`язано «...зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу...» та «...повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ...».

Разом з тим, відповідно до паспортних даних, особа, що надала заяву на призначення пенсії 03 серпня 2015 року - « ОСОБА_1 ». Тобто, наявні розбіжності в персональних даних особи, яка зверталась за призначенням пенсії, та особи, на користь якої винесено рішення суду, що унеможливлює його виконання на даний час.

Управління з наміром усунути виявлені розбіжності звернулося до Вінницького апеляційного адміністративного суду із заявою від 12 квітня 2017 року про виправлення описки, відповідно до якої просило виправити допущену технічну описку у постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 127/11107/16-а ОСОБА_1 , а саме: замість помилково зазначеного по-батькові позивача « ОСОБА_2 » зазначити правильне « ОСОБА_2 » згідно паспортних даних.

Проте ухвалою від 08 червня 2017 року у зазначеній справі Вінницький апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви про виправлення описки. Вінницький апеляційний адміністративний суд зазначив, що при дослідженні матеріалів справи колегією суддів виявлено, що позивач, звертаючись із позовом до суду, зазначив своє по-батькові в адміністративному позові як « ОСОБА_2 ». Аналогічні відомості містяться в договорі про надання правової допомоги та в інших процесуальних документах у справі. Таким чином, в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року судом апеляційної інстанції вірно зазначено по-батькові позивача « ОСОБА_2 », оскільки дане значення по-батькові вказано самим позивачем при розгляді справи.

Підставою для вимоги державного виконавця є ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2017 року у справі №127/11107/16-а.

Проте, відповідно до наведеної ухвали виправлено описку з «Кузьмича, Кузьмичу» на «Кузьмовича, Кузьмовичу» у вступній частині та в другому і третьому абзаці резолютивної частини постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року у зазначеній справі. Однак, наведена постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року скасована відповідно до постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі №127/11107/16-а.

Тому фактично виконавчий лист видано за постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі №127/11107/16-а за позовом ОСОБА_1 , а не за постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року у зазначеній справі.

Виходячи з наведеного, ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2017 року про виправлення описки у постанові від 09 лютого 2017 року, яка скасована, не може бути правовою підставою для вимоги державного виконавця.

Управління вважає, що вимога головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. від 03 серпня 2017 року № 5991/02.1-25/3 порушує принципи діяльності органів державної влади та їх посадових осіб, закладені у статті 2 КАС України. А зокрема, вона вчинена не у спосіб, що передбачений законодавством України (оскільки ухвала про виправлення описки стосується не того документа, який є предметом виконання у виконавчому провадженні ВП № 54209758. Також оскаржувана вимога вчинена без урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення: державним виконавцем не враховано пояснень управління, що викладені у листах від 12 липня 2017 року №3232/06-32-1/09 та від 04 серпня 2017 року №3530/06-32-1/09.

З огляду на зазначене вище, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2017 року по даній справі, яку ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року залишено без змін, в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвської О.М. від 03 серпня 2017 року № 5991/02.1-25/3 відмовлено (а.с. 44-45, а.с. 65-66).

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 вересня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки при розгляді справи судами попередніх інстанцій не було надано належної правової оцінки правомірності винесення державним виконавцем вимоги від 03 серпня 2017 року № 5991/02.1-25/3, в тому числі не правомірно оскаржуване рішення на відповідність встановленим ч. 3 ст. 2 КАС України (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду) критеріям (а.с. 93-98).

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюка К.П. від 20 лютого 2020 року, адміністративну справу № 127/17255/17 за позовом Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці до Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 03 серпня 2017 року № 5991/02.1-25/3, прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюка К.П. від 20 лютого 2020 року, у вищевказаній адміністративній справі залучено до участі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2020 року, замінено відповідача Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області на його правонаступника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Замінено позивача Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від представника позивача Білик О.М. надійшла заява, у якій просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату з метою ознайомлення з матеріалами справи.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. На адресу суду від головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Сінгаєвської О.М. надійшло клопотання, у якому остання просить суд розгляд справи проводити за відсутності представника управління.

ОСОБА_3 І.К. до судового засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року, позов задоволено, визнано рішення комісії управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці № 92 від 02.10.2015 року щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії, згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» неправомірним; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці призначити та виплачувати ОСОБА_1 пільгову пенсію згідно ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням порядку розрахунку пенсії в редакції Закону України «Про пенсійне забезпечення», що діяв на час звернення за призначенням пенсії з 26.11.2015 року.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах задоволено частково; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, стаж роботи за Списком №2 - з 20.08.1984 по 21.08.1992 на посаді машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально-експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50 м; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.08.2015 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2017 року, в постанові Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про призначення пенсії на пільгових умовах виправлено допущену описки, а саме в вступній частині та в другому і третьому абзаці резолютивної частини вказано по батькові позивача « ОСОБА_2 , ОСОБА_2 » виправлено на « ОСОБА_2 , ОСОБА_2 ». Дана ухвала суду є невід`ємною частиною постанови суду від 09 лютого 2017 року.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08 червня 2017 року, у задоволенні заяви управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці про виправлення описки в постанові Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 127/11107/16-а відмовлено.

29 червня 2017 року постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Сінгаєвською О.М. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 127/11107/16-а, виданого 22 червня 2017 року Вінницьким апеляційним адміністративним судом про зобов`язання управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, стаж роботи за Списком № 2 з 20 серпня 1984 року по 21 серпня 1992 року на посаді машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально-експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50 м; зобов`язання управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 7-8).

12 липня 2017 року в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці Вересюк Л.С. на адресу Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області головному державному виконавцю Сінгаєвській О.М. було направлено лист, зі змісту якого вбачається, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці було отримано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 29 червня 2017 року щодо виконання виконавчого листа № 127/11107/17 про зобов`язання управління зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, стаж роботи за Списком № 2 з 20 серпня 1984 року по 21 серпня 1992 року на посаді машиніста бурової установки, у тому числі зайнятого бурінням розвідувально-експлуатаційних свердловин на воду завглибшки понад 50 м; повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 серпня 2015 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Однак, відповідно до зазначеного рішення суду управління зобов`язано «зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу» та «повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ». Разом з тим, відповідно до паспортних даних, особа, що надала заяву на призначення пенсії 03 серпня 2015 року « ОСОБА_1 ». Тобто наявні розбіжності в персональних даних особи, яка звернулась за призначенням пенсії, та особи, на користь якої винесено рішення суду, що унеможливлює його виконання на даний час (а.с. 9).

Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Сінгаєвською О.М. 21 липня 2017 року було направлено на адресу Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці Вимогу державного виконавця, якою державний виконавець зобов`язав Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці надати документальне підтвердження щодо виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/11107/16-а, в повному обсязі до 01 серпня 2017 року, оскільки станом на 21 липня 2017 року рішення суду боржником не виконано, проте, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2017 року № 127/11107/16-а виправлено описку в постанові суду від 09 лютого 2017 року (а.с. 10).

01 серпня 2017 року Управлінням Пенсійного фонду України у м. Вінниці на адресу Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Вінницькій області головному державному виконавцю Сінгаєвській О.М. було направлено лист про виконання рішення суду згідно ВП 54209758, у якому управління зазначає, що підставою для вимоги державного виконавця від 21 липня 2017 року № 5687/02.1-25/3 є ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2017 року у справі № 127/11107/16-а. Проте, відповідно до наведеної ухвали виправлено описку з «Кузьмича, Кузьмичу» на «Кузьмовича, Кузьмовичу» у вступній частині та в другому і третьому абзаці резолютивної частини постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року у зазначеній справі. Однак, постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року скасована відповідно до постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 127/11107/16-а. Виконавчий лист видано за постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, не за постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року. Тому ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2017 року про виправлення описки у постанові від 09 лютого 2017 року, яка скасована, не може бути правовою підставою для вимоги державного виконавця (а.с. 12-13).

03 серпня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Сінгаєвською О.М. на адресу Управлінням Пенсійного фонду України у м. Вінниці направлено Вимогу державного виконавця № 5991/02.1-25/3, якою державний виконавець зобов`язав Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці надати документальне підтвердження щодо виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/11107/16-а, в повному обсязі до 17 серпня 2017 року, оскільки станом на 03 серпня 2017 року рішення суду боржником не виконано та не вчинено жодних дій спрямованих на виконання рішення. Також зазначено, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2017 року № 127/11107/16-а в апеляційному порядку не оскаржена (а.с. 18-19).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку встановлено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року№1404-VIII.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі ст. 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 63 даного закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 лютого 2020 року у даній справі вбачається, що з визначення, наведеного в Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, слідує, що вимога державного виконавця є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами письмовим документом, який зобов`язує надати державному виконавцю документи або їх копій, необхідні для здійснення його повноважень, або ж вчинити інші дії, необхідні для виконання рішення. Суд зазначає, що правовим актом індивідуальної дії є виданий суб`єктом владних повноважень документ, що прийнятий з метою реалізації положень нормативно-правового акту, який стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта, якому він адресований. Таким чином, колегія суддів зазначає, що вимога державного виконавця за своєю сутністю є правовим актом індивідуальної дії, що породжує певні правові наслідки та зобов`язання у суб`єкта, якому вона адресована.

Як вбачається зі спірної Вимоги державного виконавця № 5991/02.1-25/3 від 03 серпня 2017 року, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Сінгаєвська О.М. свою вимогу щодо виконання управлінням Пенсійного фонду України в м. Вінниці рішення суду у виконавчому провадженні № 54209758 від 29 червня 2017 року з примусового виконання виконавчого листа по справі № 127/11107/16-а, мотивує тим, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2017 року в апеляційному провадженні не оскаржена та останньою виправлено описку в постанові суду від 09 лютого 2017 року, де було не вірно вказано по батькові позивача « ОСОБА_2 », на вірно « ОСОБА_2 ».

Суд звертає увагу відповідача на те, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у справі № 127/11107/16-а скасовано постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року. Виконавчий лист № 127/11107/16-а, на підставі якого відкрито виконавче провадження № 54209758 від 19 червня 2017 року, було видано Вінницьким апеляційним адміністративним судом на виконання постанови даного суду від 23 березня 2017 року. А тому ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2017 року про виправлення описки у постанові Вінницького міського суду Вінницької області від 09 лютого 2017 року не може бути правовою підставою для вимоги державного виконавця щодо виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 54209758.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Сінгаєвською О.М. Вимога державного виконавця № 5991/02.1-25/3 від 03 серпня 2017 року є неправомірною, оскільки остання не відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України (в редакції, чинній на час звернення позивача до суду), а саме: є необґрунтованою, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 4, 12, 72-79, 243, 255, 268, 287 КАС України, суддя,

в и р і ш и в :

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 про скасування вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 03 серпня 2017 року № 5991/02.1-25/3 - задовольнити.

Скасувати вимогу головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, правонаступником якого є Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_4 від 03 серпня 2017 року № 5991/02.1-25/3.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду (ч. 6 ст. 287 КАС України).

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене) (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, місце знаходження: м. Вінниця, Хмельницьке шосе, 7, Код .

Відповідач: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), місце знаходження: м. Хмельницький, вул. Володимирська, буд. 91, Код .

Повне судове рішення складено 04 березня 2020 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк