Справа № 540/2745/19
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2745/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генічеської міської ради, за участю третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду із адміністративний позовом до Генічеської міської ради (далі-відповідач), за участю третіх осіб - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати протиправним та скасування рішення XLVI сесії Генічеської міської ради VII скликання від 18.07.2019 № 1185 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу.

Ухвалою від 20.12.2019 позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Позивач вимоги ухвали виконав, недоліки позовної заяви усунув.

Ухвалою від 13.01.2020 у справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), учасникам наданий строк для подання заяв по суті справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.07.2019 Генічеська міська рада ухвалила рішення № 1185, яким ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу. Позивач зазначає, що дозвіл стосується розробки проектів землеустрою земельних ділянок на прибудинковій території багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому позивач є власником квартири АДРЕСА_2 . У даному будинку також проживають та є вланиками квартир треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Тобто позивач та треті особи є співвласниками багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 вважає, що оспорюване рішення порушує її права, як співвласника багатоквартирного будинку, а тому є протиправним, оскільки 17.09.2015 набрала законної сили постанова Одеського апеляційного адміністративного суду у справі № 653/423/14-а за позовом ОСОБА_3 до Генічеської міської ради про скасування пунктів 15,16 рішення Генічеської міської ради №823 від 26.12.2013, якими аналогічні дозволи були надані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Позивач відмічає, що у листопаді 2019 року відповідач відмовив їй у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, а тому рішення від 18.07.2019 № 1185 ставить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у привілейований стан по відношенню до неї та не узгоджується з нормами Конституції України та критеріями неупередженості та добросовісності, оскільки позивачу відмовлено На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

10.02.2020 відповідач надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, у зв`язку з наступним. 08.07.2019 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до міськради із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу із земель комунальної власності житлової та громадської забудови Генічеської міської ради. До заяв додали пакет документів, що передбачений статею 118 ЗК України. Згідно з вказаною нормою земельного кодексу підставою відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації. Таким чином, підстав для відмови у задоволенні заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у відповідача не було. Також відповідач зауважує, що ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначає, які саме її права були порушені оскаржуваним рішенням. На підставі викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

20.02.2020 позивач надіслала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій відмічає, що земельна ділянка, яку треті особи мають намір отримати у власність, є прибудинковою територією, тобто місце розташування об`єкта не відповідає вимогам законодавства. На думку позивача, земельна ділянка багатоквартирного будинку може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування тільки співвласникам будинку. Окремий співвласник багатоквартирного приватизованого будинку не може отримати у приватну власність частину земельної ділянки із землі, якою користуються всі власники багатоквартирного будинку. Наведеними вище обставинами позивач обгрунтовує порушення оскаржуваним рішенням її прав, свобод та інтересів, посилаючись при цьому на норми Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Ухвала від 13.01.2020 про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін направлена третім особам у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адреси, зазначені позивачем у позовній заяві.

Третя особа - ОСОБА_2 отримав ухвалу від 13.01.2020 особисто 20.01.2020, про що свідчить рекомендований лист про вручення поштового відправлення № 623, який міститься в матеріалах справи. Натомість від третьої особи ОСОБА_3 поштове відправлення повернуте до суду із відміткою Укрпошти "за закінченням терміну зберігання".

За приписами ч. 11 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Таким чином, суд вважає третіх осіб належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Постановою Генічеського районного суду Херсонської області від 25.06.2015 у справі № 653/423/14-а відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 до Генічеської міської ради Херсонської області, за участю третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015 у справі № 653/423/14-а задоволена апеляційна скарга ОСОБА_3 Скасована постанова Генічеського районного суду Херсонської області від 25.06.2015. Прийнята нова постанова, якою задоволено адміністративний позов ОСОБА_3 . Визнані протиправними і скасовані:

- пункт 15 рішення 37 сесії Генічеської міської ради Херсонської області від 26.12.2013 № 823, яким ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0040 га за адресою: АДРЕСА_3 для будівництва індивідуального гаража. Визнано протиправним;

- пункт 16 рішення 37 сесії Генічеської міської ради Херсонської області від 26.12.2013 № 823, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки, орієнтованою площею 0,0046 га за адресою: АДРЕСА_4 для будівництва індивідуального гаража.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.02.2016 залишено без змін постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2015.

Так, в ухвалі від 24.02.2016 року Вищий адміністративний суд України зазначив наступне:

"… 26.12.2013 на 37 сесії Генічеської міської ради прийнято рішення № 823 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража", пунктами 15, 16 якого дозволено ОСОБА_1 розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтованою площею 0,0046 га за адресою: АДРЕСА_4 , та ОСОБА_2 - орієнтованою площею 0,0040 га за адресою: АДРЕСА_3 .

… пунктом 9 рішення 36 сесії Генічеської міської ради від 26.11.2013 № 795 ОСОБА_3 відмовлено у виділенні земельної ділянки, площею 0,0040 га для будівництва індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_5 , до створення об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку, а пунктом 10 цього рішення відмовлено ОСОБА_2 у виділені земельної ділянки, площею 0,0030 га для будівництва індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_5 , до створення об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції встановив, що за наявності чинної підстави (відсутність об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 ) для відмови одному власнику квартири цього будинку у виділені земельної ділянки під будівництво гаражу, Генічеська міська рада надала дозвіл двом іншим власникам квартир будинку АДРЕСА_5 , на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів.

… Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов, суд апеляційної інстанції виходив з того, що за абсолютно рівних умов Генічеська міська рада відмовила позивачу в реалізації права на безоплатне отримання земельної ділянки, проте не відмовила третім особам в реалізації цього права, у зв`язку з чим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявились у привілейованому стані по відношенню до ОСОБА_3 , що не узгоджується з нормами Конституції України та критеріям неупередженості і добросовісності (пункти 4, 5 частини третьої статті 2 КАС України). Отже, пункти 15, 16 рішення Генічеської міської ради Херсонської області від 26.12.2013 № 823, прийняті до створення об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_5 , є протиправними та підлягають скасуванню"…

04.07.2019 ОСОБА_2 звернувся до Генічеського міського голови із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0040 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ) для будівництва індивідуального гаража. До заяви додано: копію паспорту, копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копію довідки про реєстрацію місця проживання, копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копію викопіювання з Генерального плану м. Генічеськ.

08.07.2019 ОСОБА_3 звернувся до Генічеського міського голови із заявою про виділення земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0040 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 для будівництва індивідуального гаража із земель житлової та громадської забудови. До заяви додано: копію паспорту, копію реєстраційного номеру облікової картки платника податків, копію викопіювання (графічну частину) орієнтованого місця розташування земельної ділянки.

18.07.2019 на ХLVI сесії VII скликання Генічеської міської ради Херсонської області прийняте рішення № 1185, яким:

- ОСОБА_2 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0040 га за адресою: АДРЕСА_3 , для будівництва індивідуального гаражу, із земель комунальної власності житлової та громадської забудови Генічеської міської ради. Замовлено розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність зазначеної земельної ділянки у відповідності з чинним законодавством;

- ОСОБА_3 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0040 га за адресою: АДРЕСА_5 , для будівництва індивідуального гаражу, із земель комунальної власності житлової та громадської забудови Генічеської міської ради. Замовлено розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність зазначеної земельної ділянки у відповідності з чинним законодавством.

Згідно з витягом з рішення L сесії VII скликання Генічеської міської ради Херсонської області від 29.11.2019 № 1317 громадянці ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0040 га за адресою: АДРЕСА_4 , для будівництва індивідуального гаражу у зв`язку з необґрунтованою площею земельної ділянки.

Надаючи оцінку законності оскаржуваного рішення, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Земельні відносини в Україні, відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За приписами ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Згідно зі ст. 39 ЗК України використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами (ст. 40 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЗК України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 2 ст. 42 ЗК України).

Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації (ч.ч. 3, 4 ст. 42 ЗК України).

Пунктом "д" частини 1 статті 121 ЗК України визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного Кодексу України, відповідно до частини 6 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч. 8 ст. 118 ЗК України) та затверджується у порядку передбаченому ч. 9 ст. 118 ЗК України.

Повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування визначені статтею 122 Земельного Кодексу України.

Так, ч. 1 ст. 122 ЗК України передбачає, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Системний аналіз наведених вище норм ЗК України дає підстави для висновку, що орган місцевого самоврядувавння передає у власність земельні ділянки громадянам для будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації. У свою чергу земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління регулює Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" від 14.05.2015 № 417-VIII (далі Закон № 417-VIII).

Статтею 1 Закону № 417-VIII визначено терміни, які у ньому вживаються:

прибудинкова територія - територія навколо багатоквартирного будинку, визначена на підставі відповідної містобудівної та землевпорядної документації, у межах земельної ділянки, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди, що необхідна для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників та наймачів (орендарів) квартир, а також нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку;

співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку;

спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 5 Закону № 417-VIII спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Отже, із аналізу норм Закону № 417-VIII слідує, що співвласники багатоквартирного будинку мають право на отримання безоплатно у власність або в постійне користування прибудинкову територію, яка є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку.

Разом з цим, спільне майно багатоквартирного будинку, в тому числі прибудинкова територія, не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що співвласники багатоквартирного будинку не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна, оскільки таке майно не може бути поділене між ними. Натомість, співвласники вправі здійснювати вільне користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників (п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону № 417-VIII), а також зобов`язані використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням та додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 7 Закону № 417-VIII).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону № 417-VIII реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У справі № 653/423/14-а встановлено, що на земельну ділянку АДРЕСА_6 . Дружби АДРЕСА_5 не розроблена технічна документація із землеустрою. Тобто на даний час земельна ділянка, яку позивач та треті особи мають намір отримати у власність для будівництва індивідуального гаража, не сформована та належить до комунальної власності.

Отже, ні позивач, ні треті особи не наділені правом на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою для подальшого отримання у власність земельної ділянки, яка фактично є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку.

Зі змісту рішення від 18.07.2019 № 1185 слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надані дозволи на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0040 га та 0,0040 га за адресою: АДРЕСА_5 для будівництва індивідуального гаражу, із земель комунальної власності житлової та громадської забудови Генічеської міської ради.

Суд відмічає, що відповідач не довів та не підтвердив належними і допустимими доказами того, що рішенням від 18.07.2019 № 1185 наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на земельну ділянку, що не належить до прибудинкової території будинку АДРЕСА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС визначено перелік критеріїв, на відповідність яким суд повинен перевірити рішення (дії, бездіяльність) суб`єкта владних повноважень у справах про їх оскарження.

Відтак, приймаючи рішення від 18.07.2019 № 1185 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, відповідач, відповідно до пунктів 2-8 ч. 3 ст. 2 КАС України, повинен був діяти обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно та розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Натомість відповідач, без належних на те правових підстав, ухвалив рішення від 18.07.2019 № 1185, яке суперечить вимогам ЗК України та Закону № 417-VIII.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірності рішення від від 18.07.2019 № 1185.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України у разі задоволення позовних вимог понесені позивачем судові витрати присуджуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення XLVI сесії Генічеської міської ради VII скликання від 18.07.2019 № 1185 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу".

Стягнути на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_7 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за рахунок Генічеської міської ради (, 75500, Херсонська область, Генічеський район, м. Генічеськ, вул. Міська, 8) шляхом безспірного списання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 109020100