Справа № 160/10940/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2020-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняКручини Ю.Д.
представника позивача представника третьої особи Аркіної Л.О. Скосарева І.Д.
Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю порушень вимог Податкового кодексу України під час визначення та декларування розміру орендної плати на 2017-2018 роки, оскільки товариством використовувалися дані щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначені у витягу від 31.01.2017р. №45/310117. Також у позові товариство викладає обґрунтування недостовірності інформації, яка міститься у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.07.2018р. №75/130718/03-07.
Ухвалою суду від 08.11.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.
29.11.2019 року надійшов відзив на адміністративний позов від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні адмініративного позову повністю. В обґрунтування правової позиції зазначає, що згідно витягу від 23.07.2018р. №75/130718/03-07 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2017р. по вул.Дачна, б.1 площею 0,5812 га. складає 10661788,89 грн., внаслідок чого позивачем занижено орендну плату за 2017-2018р.р. на суму 127941,48 грн. Також у відзиві відповідач зазначає, що фіскальний орган не наділений повноваженнями тлумачення чинного витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
03.12.2019 року представником позивача подано відповідь на відзив на позов.
Ухвалою суду від 11.12.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділ у м.Дніпро.
Ухвалою суду від 11.12.2019 року витребувано у Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області оригінал витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.07.2018 року №75/130718/03-07 для огляду.
Ухвалами суду від 15.01.2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Дніпровську міську раду та продовжено підготовче провадження на 30 днів.

Ухвалами суду від 04.02.2020 року замінено відповідача в адміністративній справі №160/10940/19 Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області, закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27 лютого 2020 року о 13:00 год.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свою правову позицію, просив адміністративний позов задовольнити.

Представник третьої особи проти задоволення позову заперечувала посилаючись на правомірність оскаржуваного рішення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, часі і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.Засобами електронного зв`язку, 27.02.2020р. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в задоволенні якого відмовлено, усною ухвалою постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до журналу судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У період з 18.06.2019р. по 24.06.2019р., на підставі направлення від 12.06.2019р. №4050, виданого Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, згідно з пп.19-1.1.1 п.19-1.1 ст.19-1, пп.20.1.4. п.20.1 ст.20, ст.75, пп.78.1.1, 78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, та відповідно до наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 11.06.2019 року №3478-п, проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «ЛАДУШКА»» з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельні ділянки, що перебувають в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «ЛАДУШКА»» на підставі укладеного договору оренди землі: площею: 0,5812 га (кадастровий номер :08:834:0012) за період з 01.01.2017 по 31.12.2018р.

За результатами перевірки складений акт від 01.07.2019р. №35901/04-36-14-04/34916114, згідно висновків якого проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1, 286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Новодакацького району за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р. на суму 127941,48 грн., а саме за 2016 рік на суму 63970,74 грн., та на суму 63970,74 грн.

На підставі вказаного акту контролюючим органом винесене податкове повідомлення-рішення від 09.08.2019р. №, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «ЛАДУШКА»» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем орендна плата з юридичних осіб на суму 127941,48 грн. за податковим зобов`язанням та 31985,37 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Згідно пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності

Згідно пп.14.1.136 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік (п.285.1 ст.285 Податкового кодексу України). Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців) (п.285.2 ст.285 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п.288.2 ст.288 Податкового кодексу України). Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п.288.3 ст.288 Податкового кодексу України).

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (п.288.4 ст.288 Податкового кодексу України).

Пунктом 286.2 ст.286 Податкового кодексу України визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 287.3 ст.287 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно ч.2 ст.20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч.3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель»).

Відповідно до п.286.2 ст.286 Податкового кодексу України при поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею платником подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Проведеною відповідачем перевіркою та матеріалами справи встановлено наступне.

Між Дніпропетровською міською радою та ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «ЛАДУШКА» було укладено договір оренди земельної ділянки від 27.10.2010р., згідно якого ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «ЛАДУШКА`відповідно до рішення міської ради №270/60 від 27.08.2019р. прийнято у строкове платне користування земельну ділянку площею 0,5812 га., що знаходиться за адресою: м.Дніпро, Новокадацький район, вул. Нарвська, 286, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м.Дніпропетровська за кодом :08:834:0012. Цільове призначення земельної ділянки - (УКВЦЗ) 1.11.6 (інша комерційна діяльність).ТОВ «ОЗДОРОВЧИЙ ЦЕНТР «ЛАДУШКА» надало до перевірки витяг від 31.01.2017р. №45/3100117 з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, нормативно грошова оцінка земельної ділянки, Новокодацький р-н, вул.Нарвська, 286, площею 0,5812 га. (кадастровий номер :08:834:0012) станом на 31.01.2017р. складає 8529431,11 грн.

Згідно із п.286.2 ст.286 Податкового кодексу Українита квитанціями №2, 20.02.2017р. та 15.02.2018р. товариством подані звітні декларації з плати за землю за 2017-2018 роки, якими товариством задекларовано річну суму орендної плати у розмірі 255882,93 грн.

При розрахунку орендної плати за землю на 2017-2018 роки позивачем використаний розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 31.01.2017р. №45/310117/03-07, із коефіцієнтом, який характеризує функціональне використання земельної ділянки Кф - « 2,00». Відповідно до розділу цільове призначення (КВЦПЗ) «інформація не внесена до відомостей Державного земельного кадастру».

В подальшому, Відділом у м.Дніпро Головного управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області, на замовлення Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, було сформовано витяг від 23.07.2018р. №75/130718/03-07 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, згідно якої, нормативна грошова оцінка вищевказаної земельної ділянки визначена станом на 01.01.2017р. на рівні 10661788,89 грн. (Цільове призначення земельної ділянки (ЦВЦПЗ): 03.10 - для буд. та обслуг. будівель ринкової інфраструктури (адм.буд., оф.прим. та інших буд.гром.забуд., які викор. для здійснення підприємн. та інш. діяльності, пов`яз. з отрим. прибутку. Коефіцієнт (Кф) - 2,5).

Згідно отриманого витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.07.2018р. №75/130718/03-07, відповідачем здійснено розрахунок суми орендної плати-нормативна грошова оцінка земельної ділянки 10661788,89 грн. грн * 3% : 100 = 319853,67 грн. (за місяць 26654,47 грн). Позивачем задекларовано орендну плату за земельну ділянку за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 роки на суму 511765,86 грн. Таким чином, відповідачем зроблений висновок про заниження суми орендної плати на 127941,48 грн. (639707,34 грн. - 511765,86 грн.) за 2017-2018 роки.

Зі змісту витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 31.01.2017р. №45/310117/03-07 та від 23.07.2018р. №75/130718/03-07 вбачається, що при визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки,територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, застосовані різні коефіцієнти функціонального використання (Кф) із значенням « 2,0» та « 2,5» відповідно, що і призвело до визначення різної нормативної грошової оцінки земельної ділянкиіз кадастровим номером:08:834:0012.

Процедура проведення нормативної грошової оцінки земель населених пунктів з 01.01.2017р. визначається Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 19.12.2016 року за №1647/29777.

Відповідно до п.3 Розділу ІІ Порядку №489 нормативна грошова оцінка всіх категорій земель та земельних ділянок населених пунктів (за винятком земель сільськогосподарського призначення та земельних ділянок водного фонду, що використовуються для риборозведення) визначається згідно з формулою 1.

Згідно із п.5 Розділу ІІ Порядку №489 коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (додаток 1). Отже коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки, який впливає на визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є базою оподаткування плати за землю, встановлюється залежно від коду виду цільового призначення земель. При цьому у Примітках Додатку І до Порядку №489 визначено, що у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) застосовується із значенням 2,0.

Тобто, єдиною умовою за якої починаючи з 01.01.2017 р. повинен застосовуватися Кф інший, ніж із значенням 2,0, є наявність у відомостях Державного земельного кадастру коду Класифікації видів цільового призначення земель.

Листом вих.№19-4-0.221-8055/2-19 від 25.10.2019р. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що за заявою Дніпровської міської ради від 21.06.2018р. №ЗВ-018 були внесені зміни стосовно цільового призначення земельної ділянки, відповідно дата внесення змін до Державного земельного кадастру щодо коду КВЦПЗ - 21.06.2018р.

Отже, до 21.06.2018р. відомості Державного земельного кадастру не містили інформації про код Класифікації видів цільового призначення земель відносно земельної ділянки, яка перебуває в користуванні позивача. Такі відомості, як встановлено судом та не заперечувалось учасниками справи, були внесені до Державного земельного кадастру на підставі заяви власника земельної ділянки - Дніпровської міської ради.

Крім цього, згідно із Додатком №9 до Порядку №489, яким затверджено форму витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку, передбачено зазначення у витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки лише дати формування витягу. Зазначення у витязі інших дат, в тому числі стосовно визначення нормативної грошової оцінки станом на будь-яку іншу дату, Додатком 9 до Порядку №489 не передбачено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач правомірно застосував у розрахунку розміру орендної плати відомості, які отримав від ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області (витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 31.01.2017р. №45/310117/03-07), при тому що витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.07.2018р. №75/130718/03-07, на час подання декларацій, не існувало, а тому вони не могли бути враховані позивачем при розрахунку розміру орендної плати за землю.

При цьому, відповідальність за правильність визначення показників (в тому числі і коефіцієнта функціонального використання Кф) при формуванні Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на підставі цих показників, покладається на орган, що його формує (в розрізі спірних відносин - Головне управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області). За таких обставин, користувач земельної ділянки лише використовує відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначену у Витягу на момент складання податкової звітності та не може нести відповідальність за правильність її обчислення.

З урахуванням викладеного вище, суд зазначає, що висновки акту перевірки щодо заниження позивачем суми орендної плати за землю у 2017 - 2018 роках є необґрунтованим, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.08.2019 року №.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» №30985/96).

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 20.10.2011 року у справі «Рисовський проти України» (п.70, п.71) Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду у розмірі 2398,91 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №1670 від 04.11.2019 року, яке наявне в матеріалах справи, отже, судовий збір підлягає поверненню позивачу за рахунок особи, що виступала відповідачем у справі - Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.

Також, п.1 ч.3 ст.132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст.134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч.4 ст.134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий центр "Ладушка" та адвокатом Аркіною Лізаветою Олександрівною, укладено договір-доручення про надання правової допомоги від 25.07.2019 року, відповідно до пп.1.1. п.1 якого, предметом Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту по всім питанням, що можуть виникнути з приводу проведення Головним управлінням ДФС України у Дніпропетровській області Акту невиїзної перевірки ТОВ "ОЦ «Ладушка» з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/або земельний податок) за земельну ділянку, що перебуває у користуванні ТОВ «ОЦ «Ладушка» на підставі укладеного договору оренди землі площею 0,5812 га (кадастровий номер :08:834:0012) за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р., оскарження результатів такої перевірки в адміністративному та в судовому порядку.

Згідно із п.4 вищевказаного Договору-доручення про надання правової допомоги, на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обгрунтованого розміру гонорару. Вартість гонорару Адвоката та порядок розрахунків погоджується за взаємною угодою сторін та оформляється у вигляді додатку, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до Додаткової угоди №1 до Договору-доручення про надання правової допомоги від 25.07.2019 року, сторони домовились, що вартість послуг, що надаються за цим Договором становить - 13068,00 грн.

У розрахунку суми судових витрат по справі зазначено найменування судових витрат та їх вартість, а саме:

- зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції - 968,00 грн.;

- ознайомлення із змістом наданих позивачем документів (Акту перевірки, податкового повідомлення-рішення, первісних бухгалтерських документів) - 2904,00 грн.;

- збір доказів: підготовка та подання адвокатського запиту до ГУ ДФС у Дніпропетровській області (від 19 серпня 2019р.) - 484,00 грн.;

- збір доказів: підготовка та подання адвокатського запиту до Дніпропетровської міської ради (від 19 серпня 2019р.) - 484,00 грн.;

- збір доказів: підготовка запиту до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області (від 20 серпня 2019р.) - 484,00 грн.;

- збір доказів: підготовка та подання адвокатського запиту до ГУ ДФС у Дніпропетровській області (від 29 жовтня 2019р.) - 484,00 грн.;

- збір доказів: підготовка повторного запиту до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області (від 04.10.2019р.) - 484,00 грн.;

- збір доказів: підготовка адвокатського запиту до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області (від 30.10.2019р.) - 484,00 грн.;

- підготовка та подання до Дніпропетровського окружного адмінісгративного суду позовної зави про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.08.2019р. № - 4840,00 грн.;

- представництво інтересів клієнта у судовому засіданні (1 судове засідання з розрахунку 1,5 годин) - 1452,00 грн.;

- підготовка та складання заяв по суті справи, крім позовної заяви (за одну заяву) - 1452,00 грн.;

- підготовка та подання заяв з процесуальних питань (за одну заяву) - 1452,00 грн.

Згідно акту приймання-передавання наданих послуг від 01.11.2019 року, клієнт прийняв послуги на загальну суму 11616,00 грн. На підтвердження оплати наданих послуг, до суду подано копію квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 31.10.2019 року на суму 9000,00 грн. та копію квитанції до прибуткового касового ордера №2 від 01.11.2019 року на суму 2616,00 грн., тобто на загальну суму 11616,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необґрунтованими такі витрати, як зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції, підготовка та подання адвокатського запиту до ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 19.08.2019р., підготовка та подання адвокатського запиту до Дніпропетровської міської ради від 19.08.2019 р., підготовка запиту до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 20.08.2019 р., підготовка та подання адвокатського запиту до ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 29.10.2019 р., підготовка повторного запиту до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 04.10.2019 р., підготовка адвокатського запиту до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 30.10.2019 р., враховуючи, що витрати повинні перебувати у безпосередньому причинному зв`язку із наданням правової допомоги у конкретній справі, та їх розмір повинен бути розумним.

Щодо ознайомлення із змістом наданих позивачем документів (Акту перевірки, податкового повідомлення-рішення, первісних бухгалтерських документів), підготовкою та поданням до суду позовної зави, представництвом інтересів клієнта у судових засіданнях та підготовкою і складанням заяв по суті справи, суд вважає, що відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд зауважує, що у розрахунку суми судових витрат по справі, де зазначено найменування судових витрат та їх вартість, визначено, що підготовка та подання заяв з процесуальних питань (за одну заяву) становить 1452,00 грн., проте, згідно Додаткової угоди №1 до Договору-доручення про надання правової допомоги від 25.07.2019 року, вартість підготовки та подання заяв з процесуальних питань становить 968,00 грн.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Дослідивши матеріали справи, надані представником позивача докази на підтвердження здійснення відповідних витрат за укладеним договором-доручення про надання правової допомоги, складність справи, предмет спору, суд вважає, що наявні підстави для зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами до одного прожиткового мінімуму установленого у 2019 році для працездатних осіб, що станом на день подачі позову становив 1921,00 грн.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 09.08.2019 року.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оздоровчий центр "Ладушка" (вул.Нарвська, буд.286, м.Дніпро, 49000; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2398,91 грн. та зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 1921,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області (вул.Сімферопольська, буд.17-а, м.Дніпро, 49600; ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 10.03.2020 року.

Суддя Д.В. Сидоренко