Справа № 640/4675/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

06 березня 2020 року м. Київ № 640/4675/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Приватного підприємства "Праймтор"
до Кременчуцької міської ради Полтавської області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Приватне підприємство "Праймтор" із позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області із позовом, у якому просив суд: визнати протиправним та скасувати Рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області позачергової XLI сесії міської ради VII скликання від 23.01.2020 "Про відмову в наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення для продажу із земель комунальної власності в м. Кременчуці"; зобов`язати Кременчуцьку міську раду Полтавської області прийняти рішення про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки несільськогосподарського призначення для продажу на користь Приватного підприємства "Праймтор" площею 224 кв.м (кадастровий номер :02:003:02018) для експлуатації та обслуговування будівлі кафе-бару з літньою площадкою по просп. Лесі Українки, 65-В із земель комунальної власності.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали, суд вважає, що даний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів пункту першого частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з положеннями частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Нормами частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з вимогами статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Виходячи з положень статей 13 і 14 Конституції України, статей 177, 181, 324 і глави 30 Цивільного кодексу України, земля та земельні ділянки є об`єктами цивільних прав, а держава і територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 Цивільного кодексу України, статті 2, 5 Земельного кодексу України).

Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 Цивільного кодексу України, статтею 152 Земельного кодексу України, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 15 Цивільного процесуального кодексу України).

Виходячи з системного аналізу вказаних вище правових норм, суд приходить висновку, що спори, які виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб`єкта владних повноважень, згідно зі статтею 19 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач звертався до Кременчуцької міської ради Полтавської області із заявою від 05.12.2019 №б/н про надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки та про розроблення проекту землеустрою, однак рішенням позачергової сесії міської ради від 23.01.2020 у наданні дозволу на проведення на проведення експертної грошової оцінки було відмовлено.

Не погоджуючись з цим, вважаючи, що його право на отримання земельної ділянки порушено відповідачем, позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині визнання рішення відповідача протиправним щодо відмови у наданні дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки та зобов`язання відповідача винести відповідне рішення не носить публічно-правового характеру, оскільки спір пов`язаний із подальшим викупом позивачем вказаної земельної ділянки і свідчить про те, що кінцевою метою даних правовідносин є набуття позивачем майнового права на земельну ділянку, а відтак це спір про право.

Крім того, участь у даних правовідносинах суб`єкта владно-управлінських функцій не змінює правову природу спірних правовідносин та не робить спір в частині визнання права позивача на розробку проектної документації щодо відведення земельної ділянки у власність публічно - правовим, оскільки такі вимоги не стосуються захисту його прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а лише позивачем обґрунтовується власне право на отримання земельної ділянки у відповідності до положень Земельного Кодексу України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що у разі оспорювання правомірності рішення щодо відмови у проведенні експертної грошової оцінки земельної ділянки, справа має вирішуватися у порядку цивільної (господарської) юрисдикції, оскільки виникає спір про право цивільне.

Таким чином, позовні вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, тому, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, у відкритті провадження слід відмовити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи має здійснюватися місцевим судом за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини другої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі суддя постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва , -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі та позовні матеріали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.ьЗгідно частини першої статті 295 та частини першої статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя А.С. Мазур